32 



hasznát ; csak az ott heverő kövek felforgatására szorítkoztam tehát s 

 alattuk a. Trechus pulchellus Putz., Calopterus fossulatus Schh., Pte- 

 rostichus Jurinei Panz. var. Heydeni Heer, metallicus Fabr., foveo- 

 latus Duft. és subsinuaíus De}., Staphyl'mus macrocephalus Grav. 

 bogárfajokat szedtem össze. 



E fajok gyakori jelenléte szintén mutatta már, hogy jelenté- 

 keny magasságra jutottunk. De azért még ide is felhatoltak az 

 Anisodadylus binotatus Fabr. var. spurcatieornis Dej. és a Pseudo- 

 phonus griseus Panz., melyek pedig rendesen a síkság és az alacso- 

 nyabb hegyvidék lakói.*) 



Az út a Szeret-Plaj fensíkjától a hegy gerinczén vezet tovább 

 a Berlebás aljáig, a hol az eddig követett keleti irány helyett délre 

 fordul s az erdőtenyészet határán havasi legelőkön át a Pop-Iván 

 csúcsa alá jut. Késő délután volt már, mikor ide értünk. Vezetőnk 

 egy pásztortanya felé tartott, minket pedig hátrahagyott, hogy majd 

 többedmagával térjen vissza értünk s így megvédhessen minket a 

 nyájőrző kutyák támadásától, melyek nem lóvén szokva magunk- 

 forma öltözetű emberekhez, ruháink és lábikráink épségét ugyan- 

 csak fenyegették. 



Minthogy az a menedékház, melyet a máramarosi erdőigazgató- 

 ság itt felállíttatott, a megelőző télen a nagy hó nyomása alatt össze- 

 rogyott, a pásztorok kalyibáiban kerestünk éjjeli szállást. E kalyi- 

 bák sátorformán felfordított V alakúra fenyőgerendákból összetákolt 

 alkotmányok ; eléjük egészen nyilt s az oda vastag fenyőtörzseliből 

 rakott tűz mérsékli éjjel a hűvös havasi levegőt. Tüzelő anyagban 

 nincs hiány ; az erdőtenyészet hat árán számos kiszáradt vén fenyő 

 áll, melyeket innen út hiányában úgysem lehet elszállítani ; a pász- 

 torok ezeket döntik le és tüzelik fel. 



A nap már leáldozóban lévén, nem távoztam messze tanyánk- 

 tól, hanem e fenyőfákat vettem szemügyre. Nem is kellett sokáig 

 keresgélnem, hogy megtaláljam a beteges fenyőfák rendes vendé- 

 geit, a szúfélóket. A Trypodendron lineatum Oliv. menetei a törzs 

 belsejébe vezettek befelé, s a bogár maga ott benn volt meghú- 

 zódva ; még a fűszálon befútt dohányfüstöt is inkább eltűrte, hogy- 

 sem biztos menedékhelyéről kizavartassa magát; így tehát meg 

 kellett elégednem avval a pár példánynyal, a mit a fenyő törzsé- 

 ből késemmel kivájtam. A Hylastes palliatus Gyll. néhány példá- 



*) Egy ParasüpJia carinata III. példányt másnap a Pop -Iván csúcsa alatt 

 a törpefenyő övében találtam. 



