belőlük, a mennyit csak lehet. A pieziny Bembidion bipunctahim L. 

 ós fajrokona a B. Sahlbergi Bej. var. glaciale Heer, melynek törzs- 

 alakja a magas éjszakon, Lapponiában és Finnországban él, szintén 

 előfordult itt egy-egy példányban. 



A Pop-Iván csúcsára feljutva sem vehettem hasznát bogár- 

 hálómnak a gyér növényzet vizes volta miatt. A rovarászé-rostával 

 próbáltam tehát szerencsét, és elég jó sikerrel, mert a borókabok- 

 rok tövéről szedett gizgaz közöl nemsokára Amara misella Műi., 

 Trechus pulchellus Putz., Homalota carpathica Műi. és tibialis Heer, 

 Leptusa alpicola Brancs., Quedius pediculus Nordm., ochropterus 

 Er. és alpestris Heer, Othius lapidicola Kiesiv., Bythinus nigripen- 

 nis Aub., Omias Hanáki Friv. és resti a arcuata Műi. bogárfajok 

 kerültek elő, melyek állandóan a havasi táj lakói. Sőt egy kis 

 Otiorrhynclius innen alkalmasint valamely eddig ismeretlen fajhoz 

 tartozik, de sajnos, hogy belőle egy példánynál többre nem akad- 

 hattam. Az álskorpiók közöl csak a másutt sem ritka Obisium 

 erythrodact'íjlimi L. Koch és Boncus lubricus L. Koch tanyáztak 

 itt. A fürge Orchesella spectabilis Tullb. var. paliida felfedezésével 

 ismét egy fajjal szaporodott hazánk Thysanura-faunája ; ellenben a 

 többieket (Smynthurus viridis L. és fuscus De Geer var. purpa- 

 rascens, Degeeria nivalis L. és Orchesella rufescens Tullb.) hazánk 

 más vidékeiről már eddig is ismertük. 



Mig én a havasi fauna ez apró lakosaiban gyönyörködöm, az 

 alatt útitársam pisztolylövésekkel költögeti fel a bérezek többszörös 

 visszhangját. A hideg délnyugati szél folyvást ujabb fellegeket hoz 

 felénk, melyek száguldva rohannak végig a bérczeken, néhány perezre 

 sűrű ködfátyolt vonva körülöttünk. A mint a szél a felleget tovább 

 ragadja, részletes térképünk és a vezető segélyével tájékozódunk 

 az előttünk kitáruló hegyes-völgyes vidéken. A csúcson egy függé- 

 lyes sziklafal fölött állunk, 1940 méternyi magasságban az adriai 

 tenger szine fölött, s letekintünk a Groppa-völgy terjedelmes 

 hófoltjaira. Mintha a Pop-Iván hármas csúcsa volna itt a bérezek 

 góczpontja ! Ugy látszik mintha könnyű szerrel átsétálhatnánk a 

 délnyugat felé vonuló bérczen a szomszéd Serbánra, s a mögötte 

 rejtőzködő Poloninkán át a Mencsulra, mely a Vissó és Tisza ösz- 

 szefolyásánál ereszkedik le. Az éjszak felé vonuló bérez hegyek 

 és völgyek szétágazó tömkelegébe vezet, mig ha a délkeleti utat 

 követő bérczen haladunk, a Tomnatekről a Ruszkava patak völ- 

 gyébe szállhatunk alá; vagy ha követnők azt a gyalogutat, mely a 

 Tomnatek előtt éjszakkeletre forduló bérczen vezet végig, egész 



