42 



APRÓBB KÖZLEMÉNYEK 



Gyertyánfát károsító czlnczérfaj. — Az általánosan ismere- 

 tes hős-czinczórnek egyik legközelebbi rokonáról, a kisebb termetű 

 Cerambyx Scopolii Fuessl. (cerdo Scop.) fajról eddig nem igen hal- 

 lottuk, hogy valahol kártékonyán lépett volna fel, sem azt, hogy 

 álezái gyertyánfában élnének. Ratzeburg az o klasszikus művé- 

 ben egy szóval sem említi ; Fekete erdészeti rovartanában is 

 hiába keressük e czinczérfajt. N ö r cl 1 i n g e r legújabb munkájá- 

 ban*) is csak úgy mellékesen szól róla és csak annyit mond, hogy 

 a bogár virágokon, álczája pedig bükk-, szelíd gesztenye-, alma-, 

 dió- és szilfában és más lombos fákban él ; sőt T a s c h e n b e r g **) 

 egyenesen kimondja, hogy ez a faj nem tesz kárt. 



Igaz ugyan, hogy e czinczér álezái rendesen nem szoktak 

 szembetűnő kárt okozni ; de hogy azért még sem egészen ártalmat- 

 lanok, arról saját tapasztalataimból meggyőződtem. Az 1881-ik év 

 őszén ugyanis a vallásalapítványi magy. kir. faraktárba Budapestre 

 Somogyinegyéből Lakócsáról mintegy 2950 köbméter, ölbe vágott 

 gyertyánfa érkezett, a melyben a Cerambyx Scopolii igen nagy 

 mennyiségben volt található. Egy-egy hasábban néha 10 — 15 darab 

 teljesen kifejlődött bogár volt a kirágott menetekben meghúzódva. 

 A mely fában egy ilyen nagyságú bogár ekkora mennyiségben ta- 

 nyázik, ott azt már minden esetre kártékonynak kell tekintenünk. 

 — Álczát (deczembertől februáriusig) egyetlen egyet sem találtam ; 

 de hogy a bogarak csakugyan mind e hasábokban nőttek fel ós 

 fejlődtek ki, azt abból lehet következtetni, hogy egy ízben egy még 

 egészen friss és puha példányra is sikerült reá akadnom. 



Az általam észlelt eset még azért is figyelmet érdemel, mert 

 eddig nem volt még adat arra nézve, hogy ez a czinczérfaj, mely- 

 nek álezái többnyire bükkfában fejlődnek, gyertyánfában szintén 

 tenyészik. Vadászfy Jenő. 



Rovarászát gyertyafénynél. — Régóta ismeretes dolog, hogy 

 az erősebb fény, mennyire magához csalja az éjjel repkedő rovaro- 

 kat. Már meglehetős távolságról észreveszik a csábító fényt, semmi 

 egyébre nem ügyelve egyenesen felé tartanak, bódultan repkedik 

 körül és gyakran életüket vesztik a fényes lángban. 



*) Dr. H. Nör dl inger, Lehrbuch des Forstschutzes. Berlin, 1884. 

 p. 205. 



**) Dr. E L Taschenberg, Praktische Insekten-Kunde. II. p. 250. 



