53 



A phylloxerának ugyanis valamennyi ivartalan alakja, mielőtt 

 annyira fejlődik, hogy petéket tojnék, rendesen négyszer vedlik, 

 épúgy mint a többi rovar, mielőtt imágóvá válik. És L ö w későbbi 

 vizsgálataiból kiderült, hogy a parányi ivaros állatok ugyanazt cse- 

 lekszik, mielőtt párosodnának, valamint hogy azok, épúgy mint ál- 

 talában valamennyi fiatal levéltetű, születésüknél valóságos embryo- 

 burokba vannak bezárva, és hogy e szerint a petéket, a melyek- 

 ből kikeltek, semmi szín alatt sem lehet bábokhoz hasonlítani. 



Lichtenstein érdemei ama puszta tények felfedezése kö- 

 rűi, melyek a phylloxera fejlődéstörténetét jellemzik, mindamellett 

 mindig hálával lesznek a tudomány évkönyveiben megörökítve, ha- 

 bár ő azok megitélésénól téves utakon járt is. Lichtenstein 

 vizsgálatai különben nem szorítkoztak csupán a szőlőtetű biológiá- 

 jára, hanem kiterjedtek más rokon fajokéra is, s észleletei egy 

 egész rovar- csoport fejlődóstörténetére világosságot derítettek. 



Lichtenstein mindenek előtt a legközelebb álló fajokat 

 kezdte tanulmányozni, ós azt tapasztalta, hogy egy közeli rokon 

 alak, az Acanthochermes quercus Koll. a phylloxerától eltér abban, 

 hogy annak u. n. bábhordó (pupifera) egyénei szárnya tlanok és nem 

 csak három vagy négy, hanem nagy mennyiségű parányi ivaros ál- 

 latot hoznak létre. Továbbá azt találta, hogy a Phylloxera-nem más 

 fajainak fejlődési körfolyamában nem egy, hanem két szárnyas 

 alak fordul elő. Erre vonatkozólag a következőket mondja: A 

 Phylloxera quercus Boyer de Fonscol. tavaszszal egy oly petéből 

 búvik elő ; mely a Quercus coccifera kérgének repedéseiben 

 van elhelyezve. Az abból kibúvó levéltetű négyszeri vedlés után egy 

 ivartalan nagy törzs-anyává válik, mely aztán a levelek alsó lapjára 

 nagy mennyiségű parthenogenetikus petét tojik. Ezek a peték má- 

 jus első napjaiban kikelnek, a fiatalok szipókájukat a levelekbe 

 szúrják és azokon jellemző sárga foltokat idéznek elő. Mintegy 

 14 — 15 nap múlva nymphákká válnak, melyek május 20. körűi szár- 

 nyas rovarokká lesznek. Az egész csapat aztán egyszerre csak el- 

 tűnik a Quercus coccifer á-ról, de ugyanakkor két más tölgy- 

 faj, a Quercus pubescens és pedunculata levelein számos 

 szárnyas phylloxerát lát az ember szaladgálni, melyek ivartalanul 

 létrehozott apró sárga petéiket a levelek pelyhes felületére rakják. 

 Hat vagy hét nap múlva felpattannak a peték és belőlük apró 

 szárnyatlan levéltetvek bújnak elő, melyek sokkal lassabban nőnek 

 mint az előbbi nemzedék, és csak augusztusban kapnak szárnyakat. 

 Ekkor a levélt etvek ismét teljesen eltűnnek a Quercus pubes- 



