75 



nemsokára letojja hengeres petéit a tápláló növény leveleire s a 

 petékből kikelő fiatal nemzedék felpattantván a pete fedelét, csak- 

 hamar szintén táplálkoz ni kezd és négyszeri vedlés után tökéletesen 

 kifejlett rovarrá válik. 



A kifejlett rovar — mint tudjuk — igen változékony színe- 

 zetű. Ez a változékonyság annál érdekesebb, mert a színváltozások 

 négyféle typus szerint vannak kifejlődve. E négyféle typus alapján 

 a szinváltozatokat is négyfóleképen lehetne csoportosítani. 



A színváltozás első neme abban áll, hogy a test felületének 

 alapszíne hol zöldes, hol kékes, néha pedig bronzfényű. 



A színváltozás továbbá oly módon is nyilvánul, hogy felül a 

 világos foltok és sávok vagy fehérek, vagy vörösek, vagy sárgák. 

 Ezt már Linné*) is észrevette és abban a véleményben volt, 

 hogy a fehér szin a hímeket, a vörös ellenben a nőstényeket jel- 

 lemzi. E vélemény tarthatatlanságát már 1773-ban De Geer és 

 később Wolff határozottan hangsúlyozták ugyan, de azért több ké- 

 sőbbi iró, mint péld. Burmeister, sőt még R. F. Sahlberg 

 (1848) is azt hitte, hogy az ivarok csakugyan e szinek által külön- 

 böznek egymástól. Minthogy Linné ós a közvetetlenűl utána kö- 

 vetkezett szerzők mindig csak fehérrel vagy vörössel tarkázott szint 

 említettek, Schrank a sárga-foltos példányokat új fajnak tartotta 

 és Cimex fiavatus név alatt önálló faj gyanánt irta le. 



A színváltozás harmadik félesége abban áll, hogy a példányok 

 egy részénél a test alól és a czombok feketék, más részénél pedig 

 sárgásfehérek s a mellett többé-kevésbbé fekete foltosok. Ezt a két 

 fajváltozatot különböztette meg F i e b e r is. 



Végre a színváltozás negyedik módját az jellemzi, hogy a test 

 felületén a világos foltok különböző terjedelemben és alakban van- 

 nak kifejlődve. Eme jellemvonás módosulásait használták részben 

 már Wolff, majd Hahn is az egyes fajváltozatok megkülönböz- 

 tetésére, de a nélkül, hogy e tekintetben egész következetességgel 

 jártak volna el. 



Melyik jellemvonásokat kellene most már a szinváltozatok fel- 

 állításánál figyelembe vennünk ? A változékonyságnak imént felsorolt 

 négy typusa közöl a két első a színezet minőségére, a két utóbbi 

 ellenben annak viszonylagos mennyiségére vonatkozik. Eddig jófor- 

 mán semmit sem tudunk arra nézve, hogy vájjon e kétféle jellem- 

 vonás közöl melyik játszik fontosabb szerepet valamely faj életfolya- 



>) Fauna Suecica Ed. II. p. 250. 934. 



