79 



Igen ritka vörös-foltos szinváltozat, melyet Mulsant ós Rey 

 Dél-Francziaországból irtak le, de a melyből dr. Chyzer Kornél 

 barátom is fogott egy nőstény példányt 1880-ban Zemplénmegyében 

 S.-A.-Ujhely mellett. 



4. Var. triguttata m. A pajzsocska oldalcsíkjaiból csak hátulsó 

 végük maradt meg, egy-egy ók- vagy félhold-idomú pettyecske 

 alakjában ; alól a czombokkal együtt fekete. (4. ábra c.) 



A leggyakoribb szinváltozatok egyike ; L i n n é is ezt írta le 

 legelőször. 



5. Var. annulata Fali. (Zetterstaedtii Gorski). A pajzsocska 

 oldalcsíkjai egészen eltűntek, úgy hogy a pajzsocskán egyedül csak a 

 csúcs világos szinezetű ; alól a czombokkal együtt fekete. (4. ábra d.) 



Szintén gyakori; ezt tekintették Hahn, Mulsant és Rey 

 a törzsalaknak. 



6. Var. nigripes m. Testének színezetére nézve az előbbivel 

 mindenben megegyezik ; de ettől, valamint a törzsalaktól és a többi 

 szinváltozattól abban különbözik, hogy nemcsak czombjai, hanem 

 lábszárai is egészen feketék.*) 



A gyűjteményemben levő egyetlen példányt Raisz Gizella 

 k. a. találta 1881 június 19-én Sárosmegyében a bártfai fürdőben. 



7. Var. albomarginella Fabr. A sötét szin ennél olyan túlnyo- 

 móvá és uralkodóvá válik, hogy még a corium végén haránt fekvő 

 világos nagy foltot is elnyomja; a mi pedig a többi színezetet il- 

 leti, arra nézve az előbbi változattal minden tekintetben, még ab- 

 ban is megegyezik, hogy lábszárai szintén egészen feketék. (4. 

 ábra e.) 



Ez a szinváltozat, melyet Fabricius**) Éjszak-Németország- 

 ból Cimex albomarginellus név alatt e szavakkal: »C. coeruleus 

 thoracis elytrorumque margine scutellique apice albis « eredetileg 

 önálló faj gyanánt irt le, egész napjainkig megfejthetetlen talány 

 volt. Számos szerző megkísértette ugyan nyomára jutni, hogy volta- 

 képen miféle rovar volt az, melyet F a b r i c i u s leirt ; de kielégítő 

 eredmény nélkül. Beható vizsgálataim alapján azonban kétségtelennek 



*) Már az előbbi fajváltozatnál is megvan a hajlam a lábszárak teljes 

 elsötétíüésére, mert nem ritkán akadunk olyan példányokra, melyeknél az elülső 

 lábszárakon világos gyűrű belyett már csak egy kis világos foltocska látható ; 

 sőt egyes esetekben még ez is eltűnik és csak a hátulsó lábszárak közepén ma- 

 radnak meg a gyűrűk nyomai. 



**) Entomologia systematica. IV. p. 123. 167. 



