80 



tartom, hogy az a parójpoloskának egyik szerfelett ritka és legin- 

 kább éjszaki tájakon tenyésző varietása. *) 



Az itt felsorolt szinváltozatok közöl a három első közvetet- 

 lenűl a törzsalaktól származott ; a többi négy ellenben a consimilis- 

 alakból kiindulva, egymásból fejlődött ki — a világos szinű rajzoknak 

 fokozatos eltűnése, illetőleg egy sötét szinnel való elfödése folytán . 



* , L a t r e i 1 1 e e faj leírásánál egyszerfíen csak F a b r i c i u s szavait 

 ismételte és azt a Pentatoma-nemhez osztotta be, egyszersmind abbeli vélemé- 

 nyét koczkáztatván, hogy az talán a mi mostani Eurydema dominulns Srop. 

 (= Strachia festiva Fieb.) fajunknak egyik változata — Burmeistcr Fab- 

 ricius leírását és elnevezését a Tritomegas dubius Seop. fajra vonatkoztatta s a 

 fajt a Cydnus-nembez sorozta, a miben aztán a legtöbb későbbi szerző is kö- 

 vette ; igy A. Costa, Blanchard, Amyot-Serville, K o 1 e n a t i, R. 

 F. Sahlberg, Fieber, Douglas és Scott. Az alapos Flóra Fabri • 

 cius-féle fajt szintén a Tritomegas dvbius synonymái között idézi, de hozzá te- 

 szi, hogy Fabricius szavai >scutello apice albo« nem illenek reá e fajra. Ezt a 

 körülményt, lígy látszik, Mulsant és Rey is észrevették, mert nagy munká- 

 jukban a Tritomegas dubius leírásánál már csak Oydnus albomar ginellus Burm., 

 nem pedig Fabr van idézve. 



Stál, a ki Fabricius typikus Hemiptera példányait tüzetesen megvizs- 

 gálta, úgy a kopenhágai múzeum gyűjteményében, mint a kiéli egyetemi múzeum- 

 ban őrzött régi Fabricius-féle rovargyüjteménybeu szerencsére megtalálta még a 

 öimex albomar ginellus eredeti példányait is Vizsgálataiból kiderült, hogy az a 

 Tritomegus dubius fajjal épen nem azonos, hanem hogy az Eurydema-nemhez 

 tartozik, sőt talán nem is egyéb, mint az E. oleraceum fajváltozata Stál pontos 

 leírása (Hemiptera Fabriciana. I. p. 30. 1.) csakugyan egy oly rovarra enged 

 következtetnünk, mely a paréjpoloskához igen közel áll és annak sötét színezetű 

 változataitól, nevezetesen az általam itt leirt var. nigripes-töl egyedül csak a 

 corium végén levő világos folt hiánya által különbözik. 



Puton (Synopsis des Hémiptéres-Hétéroptéres de Francé. II. p 73) 

 és utána Reuter (Revue d' Entomologie. III. p. 67), a mennyiben efféle faj 

 változatot még soha sem láttak, mindamellett valószínűbbnek tartották, hogy a 

 Fabricius-féle íaj talán az algiri Eurydema consobrinum Put. fajjal azonos, és 

 hogy Fabricius a faj termőhelyéül e szerint csak tévedésből jegyezte volna 

 Kiél városát. 



Igaz ugyan, hogy magamnak sem volt eddig még alkalmam a Fabricius 

 féle Cimex álbomarginellvs-t színről-színre láthatni ; de Flór klasszikus mun- 

 kájában (Rhynchoten Livlands. I. p. 147) felemlíti, hogy az Eurydema oleraceum 

 néhány szibériai példányánál a világos nagy folt a corium végén hiányzik. Már 

 pedig az ilyen példányokra Fabricius diagnosisa és Stál leírása tökéletesen 

 reá illenek. Evvel Stál véleményét teljesen beigazolva találom és legkcvésbbé sem 

 kételkedem, hogy a Cimex albomar ginellus Fabr. csakugyan nem egyéb, mint a 

 mi közönséges paréjpoloskánknak egyik riika színváltozata. Ebbeli véleményemet 

 utóbb Dr. Puton barátom is elfogadta. Revue d' Entomologie. 'II p 147). 



