83 



noma erraticum Ltr. nevű apró feketeszínű hangyával, mely kopár, 

 köves és meleg dombokon és hegyeken országszerte gyakori. A 

 számos Tapinoma- fészek egyikéből földestől mintegy száz hangyát 

 markoltam fel és a Cremastogasterek közé szórtam. A fürge Tapi- 

 nomák keresztül-kasul szaladgáltak a megriadt Cremastogaster- 

 sokaságon, mely idegeneket látva házában, azonnal a jövevények 

 ellen fordult. De egyszerre csak a nélkül, hogy birkózást kezdtek 

 volna, a Cremastogasterek a földre vetették magukat vagy pár lé- 

 pést hátráltak, fejüket a földhöz dörzsölték ós szédelegve buktak 

 fel. Nem volt már előttem újság ennek az oka; sokszor láttam már, 

 hogy miként szokták magukat a Tapinomák támadóik ellen védel- 

 mezni, de azért elővéve nagyitó üvegemet, érdekkel néztem a két 

 ellenfél harczát. Alig ragadtak meg ugyanis a Cremastogasterek 

 egy Tapinomát, ez pillanat alatt odafordította mozgékony nyelén 

 függő potroha végét és méregzacskójából egy kis csepp nedvet 

 eresztett ki, melyet ellenfelei fejére bocsátott. Az étherszerű és 

 sajátságos szagú nedv idézte elő ellenfelei felbukását, de csakis 

 akkor, ha azok a méregnedvvel közvetetlenűl érintkezésbe jöt- 

 tek. De a Cremastogasterek győzték számmal, újak léptek az el- 

 bukott támadók helyébe, azonban ezek is hasonlóan jártak. Figye- 

 lemmel kísértem egy Tapinomát; legyőzött 14 Cremastogastert, a 

 nélkül, hogy méregzacskója kiürült volna, de ekkor már ellenfelei 

 két lábát leharapták s végre egyik hátára kapaszkodó ellensége 

 egy erős harapással őt is elejtette. A viaskodás közben a Cremasto- 

 gasterek is igyekeztek hasznát venni erős állkapcsaiknak és apró 

 fulánkjuknak ; jobbára azonban csupán állkapcsaikat használták 

 fegyverül. Perczekig tartott a küzdelem, melyből a kisebbségben 

 levő Tapinomák nagyobb része ép bőrrel menekült meg a hathatós 

 móregnedv fedezete alatt. A Cremastogasterek még egy ideig harcz- 

 vágyóan sürögtek, állkapcsaikat nyitogatva és potrohúkat hátuk 

 fölé emelve, de lassanként lecsillapodtak s az elesettek eltakarítá- 

 sához láttak. A temetésnél nem tettek különbséget ellenség és 

 bajtárs között, mindeniket a fészken kívül hurczolták és közönyö- 

 sen ott hagyták. 



A bátor harczosok jutalmául azután egy nagy földi-gilisztát 

 dobtam a fészekbe, melyet a hangyák pár perez alatt a szó szoros 

 értelmében elleptek. A giliszta a testébe merülő erős állkapcsok 

 harapásai miatt kigyó módjára vergődött majdnem egy óra hosszáig, 

 míg végre a hangyák megbírták ölni és rajta bő lakomát csap- 

 hattak. Biró Lajos. 



