93 



analógiákat mutatnak Lichtenstein megfigyeléseivel a Pemphi- 

 gidák váltakozó nemzéséről. A különbség, mint már hangsúlyoztuk? 

 abban nyilvánul, hogy azok a levéltetvek, melyek ivartalanul sza- 

 porodnak, petéiket a petefészken kivfíl hozzák létre, vagyis más 

 szavakkal, azoknak tulajdonképeni ivarszerveik nincsenek, s ez ok- 

 nál fogva talán csak ivartalan és csupán belső sarjadzás útján sza- 

 porodó egyéneknek tek inthetők ; ellenben a Cynipidák, melyek meg 

 nem termékenyíttetnek, és melyeknek hímeik egészen hiányzanak, 

 valódi nőstények, melyek tisztán parthenogenetikus és petefészek- 

 ben fejlődő peték útján szaporodnak. Mind a mellett azt hiszem, 

 hogy afféle belső sarjadzás, minő az Aphidáké, valósággal nem kü- 

 lönbözik lényegesen ama szűznemzéstől, a mely péld. a darázsoknál 

 és lepkéknél előfordul. Azért az Aphidáknál is a parthenogenetikus 

 szaporodás kifejezést használtam, mint a hogy a Cynipidáknál vál- 

 takozó nemzésről szóltam ; ámbár egyes szerzők e kifejezéssel in- 

 kább csak azt a viszonyt kívánják jelezni, hogy az illető rovaroknál 

 közbeeső nemzedékek belső sarjadzás útján szaporodnak. A különb- 

 ség, a mint látszik, nem valami mélyen gyökerezik. Sőt épen az a 

 körülmény, hogy a két tünemény lényegében egyforma, szükségké- 

 pen elősegíti az Aphidák szaporodási viszonyainak megértését ; mert 

 a Cynipidák fejlődéstörténete határozottan megdönti az afféle lehe- 

 tetlen hypothéziseket, minő a Lichtensteiné a Pemphigidákról, ós 

 útbaigazításul szolgál e levéltetvek sokkal bonyolultabb szaporodási 

 viszonyainak helyesebb felfogására. 



Adler a viszonyt a Cynipidáknak szűznemző és két-ivarú 

 nemzedékei között a következő módon igyekezik megmagyarázni 

 és abból magát a szaporodás körfolyamát megfejteni. Mindenek 

 előtt abból a már említett tényből indul ki, hogy a szűznemzés a 

 darázsoknál nem ritka jelenség, és hogy az közvetetlenűl az ivaros 

 szaporodásból fejlődött ki. így a méheknél és darázsoknál, valamint 

 bizonyos élősdi-, levél- és gubacsdarázsoknál. Némelyeknél, péld. a 

 méheknél, a him ivar túlnyomó és csupán akkor fejlődik ki, ha a 

 méhkirályné petéi nem lettek megtermékenyítve. Másoknál ellen- 

 ben a nőstény ivar van túlnyomó számban képviselve, úgy, hogy 

 bizonyos esetekben kizárólag csak nőstények születnek, mert a hí- 

 rnek a régóta tartó szűznemzés folytán utóvégre egészen eltűntek. 

 Ez az eset áll azoknál a Cynipidáknál, melyeknek most csak egyet- 

 len egy, mindig szűznemző nemzedékük van. Valamivel másképen 

 áll a dolog azoknál, melyeknél váltakozó nemzés fordul elő. Az 

 egyik, az u. n. ivartalan (agam) nemzedéktől csupán csak nősté- 



