131 



Dabas környékének rovarfaunáját. Fáradságot nem ismerve vadászta 

 a lepkéket, gyűjtötte és nevelte hernyóikat ; de a mellett nem feled- 

 kezett meg a többi rovarrendek képviselőiről sem. 



Számos ritka és érdekes rovarfaj felfedezésével gyarapította 

 ekként az alföldi fauna ismeretét ; s az általa gyűjtött fajok között 

 nemcsak hazánkra, hanem a tudományra nézve is új fajok talál- 

 koztak, így 1859-ben a Dabas és Gyón között elterülő réteken 

 egy egészen új szövő pillét sikerült felfedeznie, a melyet aztán 

 L e d e r e r bécsi lepkósz az ő tiszteletére Nemeophila Metelkana 

 név alatt írt le.*) Majd reá akadt a peszéri erdőben a Jaspidea 

 celsia L., a dabasi nádasokban pedig a Meliana fiammea Curt. 

 (dubiosa Tr.) ritka bagolypillékre. Ugyancsak a peszéri erdőben 

 találta meg az Onconotus Servillei Fisch. nevű érdekes szöcskefajt, 

 a melyről senki sem képzelte volna, hogy Magyarország területén 

 is tenyészik.**) 



1876-ban szintén egy igen ritka bagolypille került kezei közé, 

 a Dianthoecia Silenes Hb., melyből addig hazánkból csak egyetlen 

 egy, 30 év előtt a bánsági homokpusztán Ulmánál fogott példány 

 volt ismeretes, s a melyből azután évenként több példányra tett 

 szert. Két évvel később 1878-ban Dabas környékén a Chlaenius 

 sulcicoUis Payk. nevű futrinkát gyűjtötte, a mely Magyarország 

 faunájára nézve szintén új felfedezés volt. 



M e t e 1 k a a gyűjtött rovarokból saját maga részére nem állított 

 össze valami nagyszerű gyűjteményt, hanem inkább szétküldözte 

 azokat az érdeklődő rovarászoknak, a mi által a hazai rovarfauna 

 ismeretét jelentékenyen előmozdította. Eleinte kizárólag Fri- 

 valdszky Imre nek küldte rovarait, a melyekért ez a főváros- 

 ban tanuló egyetlen fiának, Bélának szállást és élelmet adott. Már 

 ez utóbbi körülményből is következtethetjük, hogy milyen becsesek 

 és értékesek lehettek a Metelka rovarküldeményei. Elismerték 

 ezt a külföldi rovarászok is, a kik közöl számosan állottak Me- 

 tél k á val összeköttetésben és mindenkor szívesen fogadták rovarait. 

 Ilyenek voltak: Deyrolleés S allé Parisban, Staudinger 

 Drezdában, Lámpa Stockholmban stb., valamint számos osztrák 

 ós német rovarkereskedő. Összeköttetéseihez tartoztak még a bécsi, 

 müncheni, drezdai, berlini és pétervári muzeumok is ; különösen 



*) Wiener Entomolog. Monatsschrift. 1861. p. 162. tab. 3. fig. 12. - Újra 

 leírta és ábráját is közölte Frivaldszky Imre. (Jellemző adatok Magyar- 

 ország faunájához. Pest, 1865. p. 146— 147. tab. 4. fig. 6.) 



**) V. ö. Rovartani Lapok. II. p. 18. 



9* 



