Rovartani Lapok 



II. kötet. 1885. augusztus. 8. füzet. 



Egy gubacsképző leyéltctű biológiája. 



— Egy táblával. — 



A legnevezetesebb két felfedezés a rovartan terén az utóbbi 

 években kétségkívül a gubacsdarazsuk váltakozó nemzésének és a 

 gubacsképző levéltetvek vándorlásának felfedezése volt. E folyóirat 

 előbbi füzeteiben közlött egyik czikksorozatból *) is tudjuk már, 

 hogy az előbbi felfedezés a német A d 1 e r, az utóbbi pedig a fran- 

 czia Liehtenstein nevéhez van kötve. A többi búvár, a ki e 

 két kérdéssel tovább foglalkozott, csak az általuk megtört ösvényen 

 haladott tovább. 



Ezekhez tartoztam jó magam is. A Li eh ten stei n-féle dol- 

 gozatokat vettem ugyanis kiinduló pontúi, a midőn a gubacsképző 

 levéltetvek fejlődési viszonyait és vándorlásait tanulmányozni kezdtem. 

 Igaz, hogy eleinte nem sok hitelt adtam Liehtenstein észlele- 

 teinek, sőt egyenesen avval a szándókkal fogtam e kérdéshez, hogy 

 Liehtenstein megfigyeléseinek helytelenségét és következtetéseinek 

 tarthatatlanságát kimutassam. De vizsgálataim folyamában, melyeket 

 leginkább a szilfán tenyésző levóltetveken tettem, nemsokára meg- 

 győződtem, hogy Liehtenstein észleletei csakugyan helyesek 

 és következtetései, a mennyiben megfigyelt tényeken alapulnak, 

 valóban alaposak voltak. így történt aztán, hogy mint hitetlen 

 ellenfél indultam útnak s utóbb magam is a Liehtenstein 

 pártjához szegődtem. Ugyanis sikerűit nemcsak az Aphidák ván- 

 dorlásának tényéről kétségbevonhatatlanul meggyőződnöm, hanem 

 egyik közönségesebb fajnak egész biológiáját kifürkészve, egy- 

 szersmind e vándorlások létezésére nézve ujabb döntő bizonyítékot 

 is szolgáltatnom. 



A szilfán — mint tudjuk — a gubacsképző levéltetveknek 

 több faja tenyészik és jellemző alakú gubacsaival könnyen elárulja 

 jelenlétét. Európában hat ily gubacsképző levéltetű-faj ól a szilfán, 



*) Reuter 0. M., A legújabb felfedezések a rovarok fejlődéstanában 

 I IV. 



11 



