159 



fellépett és pusztítja a kukoriczát; a földmivelési minisztériumhoz 

 szintén több ízben érkeztek már efféle jelentések. Ennek oka abban 

 rejlik, hogy a gazdák e gyökértetveket azelőtt nem igen vették 

 észre ; csak mióta a szőlőpusztító phylloxera nálunk is befészkelte 

 magát, irányult figyelmük a kukoricza gyökereire is ós ott találván 

 a csapatosan tanyázó tetveket, a kukoricza- töveknek esetleges sat- 

 nyulását ezekkel hozták oki összefüggésbe. Több ilyen esetet 

 ismerek, a melyről utólagosan kiderült, hogy a kukoriczák időelőtti 

 ' sárgulását és satnyulását valami másféle ok (péld. szárazság, talaj- 

 víz, rossz mívelós, hiányos trágyázás stb.) idézte elő. *j 



Csak egy esetben tapasztaltam, hogy a Tetraneura Ulmi gyö- 

 kérlakó nemzedékei csakugyan kártékonyak s a kukoricza elsat- 

 nyitásában bűnösek voltak. Az eset színhelye Pestmegyében Vácz 

 és Kis-Némedi határaiban volt, a hol ez a gyökértetű 1884. nyarán 

 a kukoriczára valóban károsnak mutatkozott; de csak azért, mert 

 az a május, június és július hónapokban uralkodott nagy szárazság 

 miatt fejlődésében elmaradt és már különben is gyenge volt. A 

 satnya és gyenge kukoricza-csemeték meglepetvén aztán júliusban 

 a szilfa-gubacsokból kirajzó szárnyas rovaroktól, illetőleg szárnyatlan 

 utódaiktól, nem bírtak ezek támadásainak eléggé ellentállam, hanem 

 csak betegesen tengődtek és vesztek. Azok a kukoricza-tövek ellen- 

 ben, melyeket a rovarok épen nem vagy csak csekélyebb mértékben 

 leptek meg, az augusztus elején bekövetkezett esőzésekre magukhoz 

 jöttek és a szárazság okozta elmaradottságot gyorsan helyrepótolni 

 igyekeztek. 



Ha a kukoricza nem egy-nyári, hanem olyan évelő növény 

 volna, mint a szőlő, a Tetraneura Ulmi bizonyára szintén olyan vég- 

 zetes volna kukoriczásainkra, mint a phylloxera szőlőinkre nézve. így 

 azonban legfeljebb ott okozhat némi kárt, a hol a kukoricza a talaj 

 soványsága, szárazsága vagy más okok miatt már különben is gyen- 

 gébb és e miatt tápnedveinek elvonását a gyökerein tanyázó rovarok 

 által kevésbbé jól bírja elszenvedni. Ennek ismerete útmutatásul 

 szolgálhat egyszersmind arra nézve, hogy miképen lehet e rovarnak 

 esetleges kártételeit megelőzni. A talajnak jó megmunkálásával és 

 trágyázásával, erőteljes növésű kukoriczafajták mivelésével e czélt 

 lehetőleg el fogjuk érni. A leggyökeresebb eljárás minden esetre 

 az volna, hogy a mennyiben a gyökértetvek előfordulása a szilfák 



*) Dr. Horváth Géza, Jelentés az 1883-ik évben Magyarország terü- 

 letén fellépett és megfigyelt kártékony rovarokról. Budapest, 1884. p. 36 



