170 



Gellérthegy említett tájékára s érdekes megfigyeléseket tehettem 

 e tekintetben. A nap még meglehetősen fenn volt, de a méhek és 

 darázsok seregében már alig volt némi élénkség ; a nőstények már 

 önkészitette házaikba vonultak, csak a hímek és néhány hajléktalan 

 kakuk-méh üldögéltek megvonulva a száraz kórokon, de ezek is 

 elég óvatosak voltak s puszta kézzel alig birtam egy párt elcsípni 

 közőlük. Figyelmemet legelsőben a Tetralonia graja Ev. hímjei 

 vonták magukra, melyek aCentaurea arenaria száraz kóróin 

 üldögéltek s ha elfoglalt helyükről közeledtemre elriadtak, egy ideig 

 köröskörűi repkedtek fölöttem s azután mindig ugyanazon ágacskára 

 szállottak vissza, a melyen azelőtt ültek. 



Be kellett várnom az alkonyatot, a mikor már az éjjeli szál- 

 lásra vonult méhek álomba merültek, ugy hogy puszta kézzel is 

 megfoghatók voltak. Ugy látszik, hogy különösen alkalmas szállást 

 találtak az elszáradt Centaurea-ágakon. mert majdnem mindnyájan 

 ezeken vonultak meg. A fészek-építő méhek közöl kivétel nélkül 

 csak hímek voltak az ágakon találhatók s többnyire igen jellemző 

 helyzetben és nem annyira lábaikkal, mint állkapcsaikkal fogózkodva. 

 Az Anthophora garrula Bossi, Nomia diversipes Latr., Colletes floralis 

 Panz., meg a hosszúcsápú Tetralonia graja Ev. és Scabiosae Mocs. 

 hímjei mindig a szabadon álló és ferde irányban nyúló ágacskákon 

 húzódtak meg ; csápjaikat hátuk fölé lehúzva, állkapcsaikkal az ágat 

 erősen megfogták, első lábpárukat mellük alá húzták be s csak a 

 két hátulsó pár lábbal fogózkodtak, oly erősen, hogy ha az 

 ágat letörtem velük, akkor sem estek le róla. A Dasypoda hirtipes 

 Fabr. himjei is egyenként, de már a sűrűbben álló ágak közt 

 vonultak meg s az ágak csekély megrezzentésére azonnal a földre 

 ejtették magukat. A kicsiny Halictus-méhek himjei az elszáradt 

 Centaurea virága alján csoportosan ültek, s békés egyetértésben 

 szunyadozott egymás mellett 15—20 Ealictus cylindricus Fabr., 

 albipes Fabr. és tumolorum Lm. A kicsiny Anthidium strigatum 

 Panz. sárga foltos hímje egy csonka száraz fűszál végét fogta át 

 erősen állkapcsaival s lábait teste alatt összehúzva, mint egy vitorla 

 állt vízszintesen kinyújtott testével a fűszál végén, csupán állkap- 

 csaival fogózkodva. 



Az élősdi kakuk-méhek közöl, melyek maguk nem tudnak 

 fészket építeni, nemcsak a himek, hanem a nőstények is künn a 

 Centaurea-szárakon háltak, a függélyesen álló vékony csonka ágakon. 

 Itt találtam meg a ritka Nomada discrepans Schmdkn. egy 

 példányát is, mely eddig hiányzott a magyar faunából ; e fajnak 



