Rovartani Lapok 



II. kötet. 1885. szeptember. 9. füzet. 



A magyarországi hangyaleső-fajok. 



i. 



Igen sok rovar van ugyan, a melynek rablás, vadászat a ke- 

 nyere, de kevés vitte még többre a vadászat módját a nyilt táma- 

 dásnál vagy a lesből való megrohanásnál. Azokat a mesterséges 

 vadász-eszközöket, a melyeknek készítésében és felállításában a 

 pókok vadásznemzetsége olyan nagy művész, a rovaroknál hiába 

 keressük ; ezek legfeljebb csak a maguk megvédelmezésében mes- 

 terek, vagy pedig csupán ivadékaik érdekében fejtik ki művészi 

 tehetségüket. 



Valamivel mégis fejlettebb fokon áll a vadászat módja a 

 reczésszárnyú rovarok rendjébe tartozó Myrmeleonidák vagyis 

 hangyalesok álczáinál. Ezek sem valami művészies fogószer- 

 számot készítenek ugyan, de legalább igen jól értik a vadászó- 

 verem készítését és abban ejtik meg zsákmányukat. 



Mindenki, a ki a rovarokat csak némi figyelmére is méltatta, 

 bizonyára ismerni fogja azokat a szabályos tölcséralakú vermeket, 

 melyeket a hangyaleső-álczák maguknak sövények alatt, falak tövé- 

 ben a porban vagy homokban készítenek.*) Keressünk egy han- 

 gyát vagy más gyorsan futó rovart, vessük bele egy ilyen tölcsérbe 

 és azonnal szemtanúi lehetünk, hogyan ejti meg prédáját a verem 

 fenekén meghúzódó kis vadász. 



Az áldozat alig esett a verembe, megkisérli a menekülést és 

 felfelé mászik a verem oldalán. De nem megy ám ez könnyen ! A 

 homoktölcsér meredek oldala nem elég alkalmas a járásra s a 

 menekülni iparkodó szegény rovar a leomló homokkal együtt vissza- 

 vissza esik. A fenékre hulló homok rögtön figyelmessé teszi az ott 

 tanyázó hangyalesőt és ez is előveszi mesterfogását, hogy verembe 

 esett zsákmánya ki ne menekülhessen. Nem búvik elő ugyan rejte- 

 kéből, de alulról homokesőt szór fejével a tölcsér meredek oldalára 

 (18. ábra é), a mi aztán a felfelé kapaszkodó áldozatot a fenékre 



5 ) Gyermekkoromban Szilágymegyében Tasnádon pajtásaimmal játékszer- 

 nek szedtük össze a hangyalesó'-álczákat és »földi bárány«-nak neveztük. 



13 



