191 



Legújabban Ch. Brongniart a felső-szilúrnál még mélyebb 

 szintben, t. i. a középső-szilúrban akadt szárazföldi állatnak, még 

 pedig valóságos rovarnak a nyomára. Az éjszaki Francziaország Cal- 

 vados-megyéjében fekvő Jurques középső-szilúri homokkövében találta 

 ugyanis egy rovar szárnyának a lenyomatát, melyen az erezet elég 

 jól és határozottan felismerhető. A 35 mill. hosszú szárnyon kivehető 

 jellemvonásokból Brongniart azt következtetette, hogy annak tulaj- 

 donosa a csótánok vagyis Blattidák családjába tartozott; amiért an- 

 nak a Palaeoblattina Douvilléi nevet adta. A konyháinkban és kama- 

 ráinkban garázdálkodó csótánok tehát egész a felső-szilúr korszakig 

 vezethetik vissza származásukat és valamennyi rovar között a legré- 

 gibb családfával dicsekedhetnek. 



IRODALOM. 



Dr. Daday Jenő, Uj állatfajok Budapest édesvízi faunájából. (Ter- 

 mészetrajzi Füzetek. IX. p. 127 — 135, egy táblával.) 

 A szerző behatóbban megvizsgálván Budapesten a városligeti 

 és az állatkerti tavak alsóbbrendű állatvilágát, czikkóben eme vizsgá- 

 latainak eredményét közli. A Crustaceák közöl 8 olyan fajt talált, 

 mely Budapest faunájából eddig még nem volt ismeretes, és pedig 2 

 Copepodát ós 6 Cladocerát. Ez utóbbiak között legérdekesebbek a 

 Leptodora hyalina Lilljeb. és a Daphnia Schaefferi Baird, amaz a 

 városligeti, ez az állatkerti tóból. 



Franz Friedr. Kohl, Die Gattüngen der Sphecinen und die palae- 

 arktischen Sphex-Arten. (Természetrajzi Füzetek. 

 IX. p. 154—207, két táblával.) 

 A szerző e nagy szorgalommal készült dolgozatában mindenek 

 előtt tüzetes vizsgálat alá veszi és avatott kézzel csoportositja a 

 Sphecinák alcsaládjához tartozó kaparó- darázsok nemeit; ez után a 

 palaearktikus régióban élő Sphex-fajok analytikus táblázatát állítja 

 össze és azoknak a természet után készült részletes leírásait közli, 

 tisztázza gyakran bonyolódott synonymiájukat és ismerteti földrajzi 

 elterjedésüket. Ez utóbbi adatokból értesülünk, hogy Magyarország 

 területén a következő négy Sphex-faj tenyészik: Sphex subfuscatus 

 Dhlb., albisectus Lep. et Sérv., fuscatus Dhlb. és maxillosus Fubr. — 

 A dolgozat végéhez függelékül ama palaearktikus Sphex-faj oknak 

 eredeti leírásai vannak csatolva, melyeket a szerző természetben nem 

 ismert, s a melyek a hiányos leírások miatt alig vagy épen nem is- 

 merhetők fel. 



Biró Lajos, A Keleti-Kárpátok vidékének jellemző rovarfajai. (A ma- 

 gyarországi Kárpátegyesület Evkönyve. XI. p. 124 — 132.) 

 A Kárpátok hegylánczának Sárosmegyétöl Máramarosig terjedő 

 ójszakkeleti részében a hegyes vidékeken rendesen előforduló rovar- 

 fajokon kivül még sok olyan faj is tenyészik, mely vagy kizárólag 

 csak ennek a vidéknek a sajátja, vagy pedig összekötő kapcsot képez 

 egyfelől a Magas-Tátra, másfelől az erdélyi havasok faunája között. 



