194 



2 (1). A lábszárak sarkantyúi gyengék, vékonyak, kevéssé hajlottak ; 



mellkasa és lábai karcsúk. 



3 (4) . Az első boka-izülék valamivel rövidebb, mint a második vagy 



harmadik izülék Megistopus Ramb. 



4 (3). Az első boka-izülék hosszabb, mint a második vagy harmadik 



izülék, többnyire olyan hosszú, mint a két izülék együttvéve. 



5 (6). Az ötödik hosszanfutó-ér két ága a szárny hátulsó szélével 



párhuzamos Creagris Hag. 



6 (5). Az ötödik hosszanfutó-ér két ága nem párhuzamos, a hátulsó 



ág ferdén fut a száray hátulsó széle felé. 



7 (8). A lábszárak sarkantyúi valakinak, hosszúak, majdnem a ne- 



gyedik boka-izülék végéig érnek. . . . Formicaleo Leach. 



8 (7). A lábszárak sarkantyúi egyenesebbek és rövidebbek. 



9 (10). A sarkantyúk a második boka-izülék csúcsáig érnek ; a potroh 



fekete és sárga csíkokkal tarkázott. Myrmecaelurus Costa. 



10 (9). A sarkantyúk nem nyúlnak túl az első boka-izülék csúcsán. 



11 (12). A csápok aránylag hosszúak; az elülső szárnyak hátulsó 



szélén egy-egy szemfolt foglal helyet. Dendroleon Brauer. 



12 (11). A csápok rövidek; az elülső szárnyakon nincsen semmi- 



féle szemfolt. . Myrmeleon L. 



Acanthaclisis Ramb. 

 1. A. occ tanica Vili., Ent. Linn. III. p. 63. tab. 7. fig. 10. 



Myrmeleon occitanicum Villers, Panzer, Olivier ; — Myrmeleon 

 libelluloides Fisanus Rossi ; — Myrmeleon Pisanum Latreille ; — Myrme- 

 leon Georgianum Fischer. 



A legnagyobb magyarországi hangyaleső-faj, melynek teste 50 

 mill. hosszú, kiterjesztett szárnyai pedig 110 mill. szélesek ; vaskos 

 feje és mellkasa, különösen oldalain, úgyszintén lábai sűrű gyapjas 

 fehér szőrözettél vannak borítva. Feje fekete, csápjainak töve, száj- 

 fedője, szája és tapogatói rőtsárgák ; mellkasa szalmasárga, háta 

 fekete-foltos, három fekete csíkkal ; potroha fekete, a szelvények 

 hátulsó része világos szinű keskeny szegélyzettel ; lábai nagyobbrészt 

 rőtveresek ; szárnyerezete tarka. 



Előfordult Budapestnél a Svábhegyen, a tabáni temetőben és 

 a pesti Rákoson (Pá vei János), úgyszintén Kőbányán, továbbá 

 Csömörnél (Dr. Staub Mór), Peszéren és Dabason (V á n g e 1 

 Jenő), Temesmegyében Grebenácznál (Frivaldszky János) és 

 Kecskemét környékén. Augusztusban alkonyatkor repked. 



