202 



fajoknál igen gyakran dimorphismus fordul elő. A dimorphismus 

 tüneménye valamint a többi poloskáknál, úgy ennél az alcsaládnál 

 is a repülő szerveknek részleges elsatnyulásában, tehát mint pterygo- 

 dimorphismus nyilvánul ; de az elsatnyulás jóformán csak a szár- 

 nyakra szorítkozik, mig a szárnyfedők szárnyhártyájukkal együtt 

 majdnem épen annyira ki vannak fejlődve, mint rendesen. A szár- 

 nyak elsatnyulásával itt is együtt jár a szárnymozgató izmoknak 

 elsatnyulása és ennek következtében egyszersmind a mellkas üre- 

 gének megszűkülése, a mi aztán külsőleg leginkább az által válik 

 szembetűnővé, hogy a pronotum utófele laposabbá és keskenyebbé 

 lesz. A kifejlett és elsatnyult szárnyú alakokat eleinte ugyan annyi 

 külön fajnak tartották ; csak ujabb időben, a mióta a dimorphismus 

 lényege ós jelentősége ismeretessé vált, lett a különböző alakoknak 

 fajbeli összetartozandósága is felismerve. 



A szunyogpoloskák rendesen lehullott falevelek alatt, száraz 

 fűtörmelék és gaz között élnek, de nyáron át különféle növényeken 

 is tartózkodnak. Mozgásaik általában lassúak, és mindig csak lassú, 

 kimért lépésekkel szoktak járni; a tökéletesen kifejlődött repülő 

 szervekkel biró példányok meleg napos időben néha, kivált veszély 

 idején, szárnyra is kelnek. Táplálékuk élő növények és korhadó 

 növényrészek nedveiből áll ; ámbár nem lehetetlen, hogy állati 

 anyagokkal, nevezetesen rovarhullák nedveivel is táplálkoznak. 



Eddigi megfigyeléseim alapján azt hiszem, hogy valamennyi faj 

 tökéletesen kifejlett állapotban telel át, mert álczáikkal csakis a 

 nyári hónapokban júniustól— szeptemberig találkoztam. A párosodást 

 csak egy ízben sikerült egy fajnál észlelnem és pedig július elején. 



Ebből a kis alcsaládból egész Európában csak 7 nem és 22 

 faj tenyészik, melyek közöl 5 nem összesen 13 fajjal, tehát az ösz- 

 szes európai fajoknak több mint felével nálunk is képviselve van. 



A Magyarországban képviselt 5 Berytina-nem felismerésére a 

 következő táblázat szolgálhat : 



1 (4). A fejtető előre a fej bütykön túlnyúlik és egy két-oldalt össze- 



nyomott ékidomú homloknyulványt képez ; a szárnyfedők mélyen 

 benyomott szabályos pontsorokat viselnek. 



2 (3). A fejbütyök szabadon elálló nyúlvány nélkül ; a szipóka hátra- 



felé csak az elülső csípőkig ér ; a második csápizülék rövidebb, 

 mint az első csápizülék bunkós megvastagodása. — Ben/tus Fabr. 



3 (2). A fejbütyök egy lefelé hajlott rövid orrmányszerű nyúlványban 



végződik; a szipóka hátrafelé a középmell közepéig nyúlik; a 

 második csápizülék sokkal bosszabb, mint az első csápizülék 

 bunkós megvastagodása. — Neides Latr. 



