204 



tethető. Valamint egész Európában, úgy hazánkban is hegyes vidé- 

 keken márcziustól novemberig gyakori, még pedig leginkább elsat- 

 nyult szárnyakkal. így találtuk Abauj-Torna (Kassa, Csecs, Komjáti, 

 Körtvélyes), Hunyad (Hátszeg), Kolozs (Kolozsvár, Sztána), Mára- 

 maros (Visk), Nagy-Küküllő (Medgyes), Sáros (Bártfa), Szeben 

 (Szász-Ujfalu), Szilágy (Zilah, Peér, Pele), Torda- Aranyos (Mezőség) 

 és Zemplén (S.-A.-Ujhely, Tolcsva, Czéke, Nagy- Mihály, Varannó, 

 Csicsva) megyében.*) 



Tökéletesen kifejlődött repülő szervekkel biró alakja (cognatus 

 Fieb.) aránylag ritkább és nálunk eddig Abauj-Torna (Kassa, Zsarnó), 

 Borsod (Szendrő), Szeben Szent-Erzsébet), Szilágy (Tasnád) és 

 Zemplén (S.-A.-Ujhely, Varannó, Aranyos-Patak) megyében észlel- 

 tetett. 



4. B. consiniilis Horv. Közeli rokonságban áll a követ- 

 kező fajjal és attól leginkább első csápizülékének kisebb bunkója 

 és végük felé nem hirtelen, hanem csak lassanként és egyenletesen 

 vastagabb czombjai által különbözik ; az első csápizülék bunkója, a 

 harmadik csápizülék csúcsa és a czombok vége nem feketék, hanem 

 olyan világos szinüek, mint a többi részük. Ebből az új fajból 

 eddig csak három példány ismeretes. Az egyiket Biró Lajos úr 

 találta 1883. május 8-án Szilágymegyében Tasnádon ; a másik kettőt 

 az elhunyt Dr. Tömösváry Ödön ugyanabban a hónapban az 

 Alsó-Duna mellékén gyűjtötte, t. i. május 25-én Krassó-Szörény- 

 megyében O-Moldovánál és május 28-án Szerbiában Golubacz mellett 

 egy-egy példányt. 



5. B. montivagus Bremi. (20. ábra a.) Ennek az egész 

 Európában elterjedt fajnak az előbbi fajjal, valamint a követke- 

 zőkkel együtt az a közös ismertető jele van, hogy szárhártyájának 

 két belső ere, töve felé, egy kis haránt érrel van összekötve, ós hogy 

 a szárnyhártya tövén ennek következtében ott egy kis sejt látszik. **) 

 Első csápizülékének és czombjainak hirtelen megvastagodott bun- 

 kója rendesen fekete vagy sötétbarna ; harmadik csápizülékének 

 csúcsa mindig fekete. 



Magyarország hegyes és dombos vidékein gyakori ; eddig 



*) Frivaldszky János úr (Math. és természettud. Közlemények. XIII. 

 p. 1572) Temesmegyéből Grebenáczról szintén felsorolja ; de az illető példá- 

 nyokat a magy nemz. múzeum gyűjteményében megvizsgálván, azt találtam, 

 hogy azok mind a B. geniculatus Fieb. fajhoz tartoznak. 



**) A mellékelt ábrán (20. a) tévedésből épen ez a lényeges jellemvonás 

 nincsen feltüntetve. 



