206 



egész a teknöforma képződmény végéig ér és csak a corium csú- 

 csának táján van megszakítva. 



E sajátságos képződmény oka és czélja előttem valóban meg- 

 fejthetetlen. Hozzá hasonló az összes szakirodalomban nincsen fel- 

 említve és más rovarászok, a kikkel az esetet közöltem, szintén 

 nem voltak képesek elfogadható magyarázatát adni. Azért kénytelen 

 vagyok itt egyszerűen csak leírásának és rajzának közlésére szorítkozni. 



6. B. distinguendus Ferr. Kevésbbé ismert ritka faj, 

 mely az előbbitől finomabban pontozott pronotuma ós szögletes végű 

 szárnyhártyája által különbözik. Eddig csak Felső-Olaszországból 

 volt ismeretes, de 1883. július 11-én szerencsés voltam a bánsági 

 homokpuszt ban Grebenácz táján szintén felfedezni és belőle három 

 példányt kózrekeríteni. 



7. B. geniculatus Fleb. Ezt a csinos kis fajt, mely eddig 

 még nincsen leirva, egyes búvárok, péld. P u t o n, csak a B. monti- 

 vagus elsatnyult szárnyú alakjának tartják ; pedig ettől határozottan 

 különböző önálló fajt képez. Szárnyhártyájának vége .szintén szög- 

 letes, mint az előbbi fajénak; első csápizüléke és czombjai egészen 

 világos szinüek. Nálunk eddig június, július és október hónapokban 

 észleltük ; nymphájára junius elején akadtam. Leginkább homok- 

 talajú rónáinkon tenyészik, igy : Pestmegyében a rákos-palotai 

 erdőben és Kecskeméten, Komárommegyében Duna-Örsön és Temes- 

 megyében Grebenáczon ; de azonkívül a sikság szélén fekvő dombos 

 vidékeken, mint a budai Gellérthegyen és Gödöllőn is előfordul. A 

 Magyarországban talált legelső példány bizonyára az volt, melyet 

 Frivaldszky János úr 1857. őszén a magyar nemzeti múzeum 

 épületének falán fogott. 



8. B. Signoreti Fleb. Az előbbi fajhoz sokban hasonlít, 

 de attól első csápizülékének kevésbbé vastag bunkója és végük felé 

 szintén csak lassanként és egyenletesen megvastagodott czombjai 

 által különbözik. Európa több országában honos, ámbár mindenütt 

 ritka. Hazánkban eddig csak egyetlen egy tökéletesen kifejlődött 

 szárnyú példányát találtam 1880. április 28-án Varannón Zemplén- 

 megyében egy erdő szélén. Dr. Brancsik Károly úr Trencsén 

 körűi a kubrai posványokban állítólag szintén felfedezte.*) 



Neides Latr. 

 1. W. tipularius L. Egész Európában elterjedt gyakori faj, 

 mely a coriumának utószóién levő négy fekete pontról könnyen 



*) A trencsénrapgyei természettudományi egylet Évkönyve. TIT. 1880 p. 25. 



