213 



Ezeket a verseket ugyan a csigabiga szintén jogos tulajdonának 

 mondhatná, mert ő is csak ennek a kedvéért nyújtja ki szarvacskáit ; 

 azért hát Szilágymegyében a tasnádi gyermekek azzal kárpótolják a 

 csigabigát, hogy a mig csak meg nem teszi kivánságukat, ezt éne- 

 kelik neki: 



» Csigabiga nyújtsd ki szarvad, 



Tejet adok inni, 



Zabot adok enni.« 



A szegény katiczabogárnak azonban nem Ígérnek ilyen jókat, 

 sőt még a tatárral fenyegetik : 



»Fuss Kati, fuss Kati, 

 Jönnek a tatárok, 

 Sós kútba löknek, 

 Onnan is kivesznek. 



Fuss Kati, fuss Kati !« 



Abauj-Tornamegyében már jobban bánnak a katiczabogárral, 

 nem fenyegetik se törökkel, se tatárral, csak hogy kérdésükre vá- 

 laszt adjon röpülése irányával : 



»Isten Katiczája, hova viszel engem? 

 Földbe- e, égbe-e, tüzes kemenczébe?« 



A Nyírségen ugyanezzel a verssel serkentik a katiczát, csak 

 hogy második sorát igy változtatják : » Földbe, égbe vagy a teme- 

 tőbe ?« 



A komárommegyei kis leányok már megint csak férjhezmene- 

 telük fontos kérdésével faggatják a jámbor kis bogarat és minden 

 bevezetés nélkül kérdezik: 



»Katalina bogárkája, 

 Merre viszel férjhez ?« 



Nem hiába, hogy minden vidéken ismerik a katiczabogarat, 

 de neve a különböző vidékeken számos változatban forog a gyer- 

 mekek és a nép ajkán. Azt hiszem, hogy nem merítettem ki e 

 bogár nevének változatosságát, ha felemlítem, hogy k a t i c z a 

 (Tolna- és Fehérmegye), katalinabogárka (Komárom), kós- 

 k a t a (Pestmegye felső részén), k a t a 1 i n k a (Kecskemét), f u s s- 

 kata, katinka, katiczabogár, katalinabogár (Csa- 

 nádm.), fuss Kati (Szilágymegyében Tusnád környékén), isten 

 katiczája, katicska, katóka (Abauj-Tornamegye), isten 

 bogárkája (Zemplénm.) és böde (a Dunántúl némely részében! 

 néven ismerik. Földi János füskata nevet említ, az öreg 

 Grossinger pedig Boldog Asszony bogara és teknős- 



