222 



sötét udvarában, valamint a halavány izületi hártyákon is meg van. 

 A lábaknak, különösen a csípőnek, czombnak és alszárnak alsó 

 oldala mindig világosabb ; ugyanez áll a fonóesövek csévelapjairól 

 is, melyek szennyes barnásfehérek. Az alsó állkapcsok hosszú és 

 sűrűn álló szőrei igen élesen rínak ki a szinezet összhangjából. 

 Erős borszesz a barna festőanyagból lassanként sokat von ki, a 

 violaszinűre ellenben, legalább észrevehetőleg, nem hat; 20 %-os 

 maró kálilúg migtegy 24 óra alatt csaknem teljesen kivonja a 

 barna színt, mig a violát kevésbbé gyorsan pusztitja el, s ezzel az 

 oldattal kezelve a kiürített potroh takarója és a szemcsoport udvara 

 igen kedves rózsásviolaszínt vált. K o c h 8 ) az Atypus piceus színére 

 nézve megjegyzi, hogy az az elterjedés szerint nagyon változik, és 

 hogy általában az mondható, hogy a déli vidékek nagy példányai 

 sötétebbek, az éjszakot és magas hegyeket lakó kisebb termetű 

 példányok ellenben világosabbak. Az a mintegy 30 felnőtt példány, 

 melyet ón az említett termőhelyen gyűjtöttem, ós mely a színe- 

 zetnek csupán árnyalataira nézve különbözik némileg egymástól, e 

 szerint a sötétszinű déli fajtához tartozik. Egy a kolozsvári Bükk- 

 erdő aljáról származó, jól kifejlődött nőstény példány, mely Schuster 

 Károly kolozsvári néptanító gyűjteményében van, vöröses gesz- 

 tenyebarna színe által nagyon elüt ugyan a szucsáki példányoktól ; 

 hajlandó vagyok azonban föltenni, hogy e példány színére a meg 

 nem újított borszeszben éveken át való ázás volt befolyással. 



A test elülső fele a hátulsótól nemcsak színezetére, hanem 

 fényére nézve is különbözik: a felső állkapcsok, a fejmellkas 

 hátpajzsa és a lábak egész a lábszárig ugyanis gyér szőrözetüek, 

 illetőleg nagyobb területeken — legalább szabad szemmel, vagy 

 kézi nagyítóval nézve csupaszok, fényesre csiszoltak, mintegy 



polírozottak, mig a potrohnak csupán pikkelye fényes, a többi 

 része ellenben a szőrözet sűrűsége következtében fénytelen, posztó - 

 szerű. A hasoldalon csupán a felső állkapcsok karma, a tapogatók 

 tompora és czombrészlete, továbbá a lábak az alszárig és a mell- 

 pajzsnak alább leírandó kis mélyedései fényesek, mig a hasoldalnak 

 egész többi része szőrözött és fénytelen. 



A gubóból kibujt fiatal nemzedék halavány barnássága, s a 

 felserdültek jellemző színezete csak lassanként, fokozatosan, ismételt 

 vedlések után fejlődik ki. A legkisebb példány, melyen habár kissé 

 még halaványabb árnyalatban, a felnőttek szinét észleltem, 17 mill. 



s ) Lebensweise und Vorkomnien einer central-europaiscken Würgspiane, 

 Atypus Sulzeri Latr. (Zoolog. Garten. XII. Jahrg. 1871 p 292.) 



