228 



utáni izülékei : csipő, torapor, czomb, térd, alszár, első és második 

 bokaizülék (tarsus és metatarsus), semmi különös jellemzetest sem 

 mutatnak, — csupán a szőrözetet és a karmokat akarom figye- 

 lembe venni. A szőrözet a csípőnek, tompornak és czombnak csupán 

 felső és alsó élét szegélyezi több sorban, mig a négy többi izülék 

 egész felületén szőrözött, még pedig a térd ritkábban, a többi izü- 

 lékek pedig fokozatosan egyre sűrűbben. A legtöbb szőr mintegy 

 0-30—0-40 mill.-nyi hosszúságot ér el, ezek közöl azonban — a 

 metatarsus kivételével — szétszórva kiállanak egyes hosszabbak, 

 melyek 80—1-2 millimétert érnek el. Ezek a hosszabb szőrök, 

 melyeknek alapi része az alszáron és tarsuson erősen duzzadt — 

 miként az alsó állkapcsoknak hozzájuk egészen hasonló sertói a 

 fogakba, — lassanként átmennek 0'20 - 040 mill. hosszúságú tüs- 

 kékbe (III. T. 6.) ; a metatarsuson végre egészen tüskék helyette- 

 sitik a sertéket. A tüskék száma az életkor, de meg egyénenként 

 is rendkivül változik ; fiatal példányoknál (III. T. 6.) csak igen gyér 

 számmal fordulnak elő a tüskék az alszár, tarsus és metatarsus 

 felső, ritkábban alsó szélén is, mig felnőtteknél sűrűn érik egymást 

 a tarsus és metatarsus felső és alsó szélén, körülszegélyezik továbbá 

 a metatarsusnak a karommal ós a tarsusnak a metatarsussal izesülő 

 végét; ritkábban vannak szétszórva az alszárnak felső szélén; a 

 térd felső szólén végre csak kivételesen áll ki egy-két tüske. A 

 karomrendszer, mely mint a macskák karmai, visszavonható és 

 előrevágható, három sárgásbarna szinű bordáskaromból áll. 

 A páros fő-karmok, melyeknek hossza mintegy 30 mill., 5 — 7 

 sarlóalakú bordát viselnek, melyek közöl az utolsó, vagy a 2— 3 

 utolsó a többinél sokkal rövidebb ; lapjaik kissé befelé domborodnak, 

 úgy hogy a két karom lapja egymás felé hajlik. A páratlan mellék- 

 vagy sámj akar om (Hermán 0.) a fő-karmok alatt és között 

 foglal helyet, a fő karmoknál valamivel rövidebb és bordáinak száma 

 is egygyel-kettővel kevesebb, lapja pedig függélyesen áll. Fiatal 

 példányok karmai rendesen karcsúbbak és kevesebb bordával 

 fegy vérzettek, mint a teljesen kifejlődötteké. 



A potroh (II. T. 1, 2, 3.) a fejmellkas és felső állkapcsok 

 nagyságához képest aránylag kicsiny, eleje karcsú, hátulja bunkósan 

 kiszélesedett, körtealakú ; felül domború, alul kissé vájt ; eleje, mint 

 már említem, a nyelecske fölé domborodik ; hátoldala a hasoldaltól 

 gyakran bordaszerűleg kiemelkedő redő által van elválasztva. (II. 

 T. 1,3.) A hátoldal elejének középvonalában barnás szinű és kissé 

 fényes pikkelyalakú terecske foglal helyet, melyet fentebb hát- 



