230 



jóval hosszabb pillaszerű szőröket visel, mig a hátulsó simán megy 

 át a hasoldalt borító chitinhártyába. A kifelé kissé öblösebb légző- 

 üreg kinőtt példányoknál mintegy 70 levélalakú rekeszbe vezet. 

 Fiatal példányok rekeszeinek száma kisebb, s a gubót elhagyott 

 fiataloknál csupán 7 rekeszt számláltam. 



A hátulsó légcsőtüdők belső szélétől a középvonal felé gyen- 

 gén ívelten hajló vonal (II. T. 2.) a három pár fonószemölcs 

 csoportjához vezet. A külső fonó rendkivül kicsiny, csak mintegy 

 0'5 mill.-nyi kúpos dudorodás, mely parányisága miatt több búvár 

 figyelmét elkerülte : igy K o c h például 13 ) csak négy fonóról tesz 

 említést, és ez a szemlátomást elsatnyulásnak indult fonószemölcs 

 számos Theraphosafélénól tényleg egészen hiányzik. A ferdén cson- 

 kított kúpalakú belső fonó mintegy 1'2 — 1 "5 mill. hosszúságú. A 

 hátulsó, vagy a szerzőknél a felső fonó végre 4—4-5 mill. hosszú- 

 ságot ér el és négy, egymásután elvékonyodó izülékből áll, melyek 

 közöl a három utolsó nyugalomban sarlószerűleg hátra- ós felfelé 

 kunkorodik. Bertkau az Atypus-nem jellemzésénél ,4 ) a harmadik 

 fonót három izülékűnek mondja, mit tévedésnek (vagy sajtóhibának) 

 kell tartanom. A külső és belső fonószemölcs szennyes fehéres szine 

 által kirívó csévelapja a kúp csonkított végét foglalja el és a 

 szemölcs alapja felé egyre elkeskenyedő barázdába folytatódik. A 

 hátulsó fonó csévelapja a három végső izülék hasoldalán végigvo- 

 nuló, meglehetősen tág, de sekély vályút képez, melynek csak nyoma 

 van meg az alapizülék kiálló végén. A összes fonószemölcsök, kü- 

 lönösen oldalt és csévelapj ukon 03— 0*9 mill. hosszú szőrökkel 

 vannak sűrűn boritva ; a fonócsévék pedig a csévelapokat borító 

 szőrözet erdejében vannak sűrűn szétszórva. A csóvék (IV. T. 5, 

 6, 7.), mint más pókoknál, vastagfalú kúpos alapi részből és az 

 ennek tengelyén végig haladó s különböző hosszaságban kiálló 

 száleresztő csőből állanak, mely utóbbi hegye felé elvéko- 

 nyodik és végén kissé ismét kiduzzadva, legfeljebb 0004— 0'006 mill. 

 átmérőjű, finom gyűrűs párkány által szegélyzett nyílással végződik. 

 (IV. T. 6.) Ezek a csévék kétfélék, úgymint karcsúk, mintegy 

 006—0-07 mill. magas alapi részszel és 0-40—0-45 mill. hosszú 

 száleresztővel (IV. T. 5.), továbbá vaskosabbak, mintegy 0-10-0-11 

 mill. magas alapi részszel és 0-14— (M5 mill.-nyi száleresztővel. 

 Az összes csévék túlnyomó számát a karcsúk képezik, melyek 



1S ) Id. mű, p. 289 és 292. 

 '*) Versuch etc. p 362. 



