237 



latos, hogy e nagyon is szembeszökő kártételt, mely Bogácson 

 bizonyára évek óta meg van, csak most vették észre. — Kiss 

 Horváth József erdőbecslő úr arról tudósít, hogy a Bogács- 

 Szomolyai határban mintegy 150, egy másik községben 120 holdnyi 

 erdőt látott, melyben e bogár kártétele szembeötlő. Szurdok-Püs- 

 pöki határában 18—20 éves sarju-erdőben szintén nagy területen 

 észlelte a kárt Krascsenits Imre úr. — Úgy látszik, hogy e 

 bogár az egész Mátra alján otthonos. 



Ugyancsak Bogácson győződtem meg, hogy a C. bifasciatus 

 01. egyaránt megtámadja a kocsántalan vagy a fürtös és a molyhos 

 tölgyet (Quercus sessilifiora Sm., Qu. pubescens W.) valamint a cserfát 

 (Qu. cerris L.) is; és minthogy Abeille de Perrin a Quercus 

 robur-ról (= pedunculata Erh.) is említi, hogy e bogár megtámadja, 

 láthatjuk, hogy valamennyi közönségesebb tölgyünknek 

 e llens é ge. Jó lenne e szempontból a magyar tölgyet {Qu. conferta 

 Kit.) is megvizsgálni és figyelemmel kisérni. 



A főhajtások megcsonkításával azonban még nincs vége a 

 kárnak, melyet ez a bogár okoz : egész sereg különféle bogár tódul 

 utána, hogy a száradásnak indult s betegeskedő ágban táplálékát 

 keresse és a pusztulást tovább folytassa. 



Az idő, melyre e bogárnak teljes kifejlődéséhez szüksége van? 

 egy évre tehető. A kikeléstől késő őszig lefelé halad ós megkezdi 

 a gyűrű rágását ; télen át valószínűleg pihen ; tavaszkor folytatja 

 ós befejezi a gyűrűt, behatol a fa belsejébe és május végén vagy 

 június elején bábbá ahkul. — Hogy rágásában két megkülönböz- 

 tethető időszak van, azt a rágványpor színéből lehet következtetni : 

 a régibb ugyanis, körülbelől a gyűrű első harmadáig vagy negye- 

 déig mindig barnább, mint a gyűrű többi részében és a felfelé menő 

 utakban. Az sem lehetetlen ugyan, hogy az álcza egész télen rág; 

 de az bizonyosnak vehető, hogy a gyűrűt tavasz előtt nem fejezi 

 be. Kiss Horváth József úr ugyanis arról a tapasztalatáról 

 értesít, hogy a megtámadott ágak tavaszkor még mind kizöldültek 

 s csak teljes lombállásban kezdtek a levelek rajtuk sárgulni. Ha a 

 halálos gyűrű a tavaszi nedváramlás előtt készen volna, az ág 

 tavaszkor ki nem zöldülhetne. A leveleknek az ág tetején való 

 tömeges sárgulása épen az a jel, mely az erdészt figyelmezteti, 

 hogy az ágban a C. bifasciatus 01. álczája dolgozik. Erre engednek 

 következtetni Abeille de Perrin szavai is, hogy » valahányszor 

 egy jókora ágat lát az ember hervadt levelekkel viruló tölgyfán, 

 bizonyos lehet, hogy a Coraebus munkálkodott benne. « 



