247 



sötét barnás-violaszinű udvar által környezve. Gyér szőrözetüket 

 itt-ott szétszórt rövid szőrök képezik. Potrohúk a nagymennyiségű, 

 még fel nem használt szék által csaknem gömbölyűre van duzzasztva. 

 Lábaik (III. T. 3.) igen otrombák, némileg az atkákéra emlékez- 

 tetnek, karmaik pedig sarlóalakúak és bordátlanok ; ugyanez áll az 

 állkapcsi tapogatókról és ezeknek egyetlen karmáról is. Felső áll- 

 kapcsaik a kifejlődött, sőt még a fejlődés következő stádiumán levő 

 pókokétól is igen lényegesen elütnek. (II. T. 7.) Az állkapocs-törzs 

 és karom közé ugyanis egy rövid izülék van beiktatva, az aránylag 

 igen rövid, de vaskos karomizülék pedig villaalakúan ketté ágazik, 

 mely ágak közöl az alsón gyakran még egy kiálló fogacskát lehet 

 megkülönböztetni. Nagyon csábítónak látszik ezt az olló-alakú felső 

 állkapcsot a skorpiók, kaszáspókok (Phalangiida) és Solifugák felső 

 állkapcsi ollójával összehasonlítani és ollójának fontos phylogeniai 

 jelentőséget tulajdonítani. Közelebbi megfontolásnál azonban nyomós 

 érvek merülnek fel ez ellen az összehasonlítás és a rá alapított 

 következtetés jogosultsága ellen : a nevezett pankányok felső áll- 

 kapcsi ollójának mozgatható alsó tagja ugyanis külön izülék érté- 

 kével bir, mig a petét elhagyott Atypusok ollójának mindkét tagja 

 egyetlen izüléknek a nyúlványa, mely fontos körülmény az össze- 

 hasonlításnál nagy óvatosságra int, s én e helyen beérem az érdekes 

 tényállás egyszerű feljegyzésével. — A stigmák a fejlődésnek ezen 

 a stádiumán úgy látszik egyszerű zsebekbe vezetnek ; leveles reke- 

 szeket legalább nem voltam képes megkülönböztetni. A fonószemöl- 

 csök végre még nincsenek csévékkel felszerelve. 



Ez a peteburkát elhagyott fiatal nemzedék nyilván még a 

 gubón belül megvedlik ; a gubóból kikelt pókocskákon legalább 

 már a felnőtt Atypusok jellemző szervezete ismerhető fel. Ezek az 

 egyvedlésű fiatalok barnássárgák, mintegy 3 mill. hosszúak és szőrö- 

 zetük jobban kifejlődött (II. T. 9. és III. T. 2.) ; potrohúk karcsúbb ; 

 végtagjaik izülékei megnyúltak és karmaik egy-egy kiálló bordát, 

 vagy több sűrűen egymás mellett álló kezdetleges, rövid bordát 

 viselnek (III. T. 2.); felső állkapcsaik (II. T. 9.) nagyjában a fel- 

 nőttek jellemző szerkezetét mutatják ; stigmáik hét leveles rekeszbe 

 vezetnek; fonó szemölcseik közöl a külső és belső 1 1, a hátulsó 

 pedig két csévével van felszerelve. 



Az egyvedlésű pókocskák néhány nap múlva ismét megvéd- 

 enek, a mely második vedlés alatti változásokról csak annyit jegyez- 

 hetek fel, hogy új karmaikon már 3 -4 jól képződött borda van 

 kifejlődve. (II. T. 2.) 



