255 



Dr. G. Horváth, Hémiptéres nouveaux. (Revúe d'Entomólogie. IV. 

 p. 320 -324). 

 A leirt új poloskafájok közöl hazánkban, meg másfelé is 

 tenyésznek Berytus consimilis, B. yeniculatus és Pachymerus (Xantho- 

 chilus) Reutert, inig a Poecüoscyhis (Systratiotus) diversipes Késmárkról 

 a magyar faunának kizárólagos sajátja. 



Eördögh Dániel, Fillokszera Achilesi sarka. Uj nézetek a fillokszeráról 

 s annak gyéritése s kipusztítása módjairól, úgy- 

 szintén : a különböző módon kezelt szőlők ellent- 

 állási képességéről s a simára metszettek előnyeiről 

 s czélszerü kezeléséről. Miskolcz, 1885. (24 lap.) 

 A szerző ámbár maga bevallja, hogy a szőlőpusztító phylloxerát 

 még nem ismeri, mindamellett elveti a jelenleg használatban levő 

 védekezésmódokat ; ezek helyett saját találmányú és állítólag sokkal 

 biztosabb móJszereket ajánl. Szerinte a phylloxera-irtásnak főleg a 

 föld felett élő nemzedékekre kell irányulnia. E czélra több eljárását 

 javasol ; a legnagyobb sikert reméli a szőlőtöke nyakának valamely 

 ragadós anyaggal, péld. madárléppel való bekenésétől. A szerző más 

 növény tetű- fajok életmódjának töredékes megfigyeléséből, néhol meg 

 egészen téves feltevésekből indul ki dolgozatában és hiányos irodalmi 

 forrásokra támaszkodva építi fel furcsa okoskodásait, melyek sem 

 tudományos, sem gyakorlati értékkel nem birnak. 



Bucsuzó. 



Nagy elfoglaltságom arra kényszerit, hogy a » Rovartani Lapok* 

 szerkesztésével felhagyjak. — Fáradozásaim, melyeket a folyó- 

 irat további fennmaradásának érdekében tettem, sikertelenek voltak. 

 Felkértem ugyanis a rovartannal foglalkozó csaknem valamennyi 

 budapesti szakembert a szerkesztés átvételére ; de nem akadt senki 

 sem, a ki arra vállalkozni hajlandó lett volna. Azért kénytelen 

 vagyok e folyóirat kiadását a jelen füzettel beszüntetni. 



Kétszeresen sajnálom e kényszerű beszüntetést, mert a 

 » Rovartani Lapok « két éves pályafutása alatt még inkább beláttam 

 és meggyőződtem, hogy milyen szükséges és hasznos szolgálatot 

 teljesít egy ilyen rovartani folyóirat hazánkban. 



A ^Rovartani Lapok « két óvfolyamáuak tartalma bizonyságául 

 szolgálhat annak, hogy mennyire sikerült a Beköszöntőnkben kitű- 

 zött programúinak megfelelni s a rovartan ügyét tudományos, nép- 

 szerű és gyakorlati irányban szolgálni. Hogy ebbeli munkásságunk 

 nem volt egészen meddő és sikertelen, az kitűnik nemcsak abból 

 a valóban nem remélt nagybecsű támogatásból, melyben a magyar 

 rovarász és gazda közönség szerény vállalatunkat részesíteni kegyes- 



