IÓ BEVEZETŐ. 



horgot, a melyre mesterséges legyet hazudott; amott óriási hálókkal 

 szántja, szűri a tenger vizét, s a fogott prédával világra szóló kereske- 

 dést űz. 



És azon a másik ponton az ember meglábolja a vizet, kitapogatja 

 a halat — eszköze a puszta kéz, épen úgy, mint a hogy a halászó 

 sas eszköze a karom és a csőr. 



Egy és ugyanazon a napon látjuk az embert a fejlődés legmaga- 

 sabb fokozatain és a legnagyobb elmaradottságban is. 



De lenni kellett időnek, a midőn a "természet ura» az emberiség 

 értelmében bölcső korát élte. — Vájjon milyen lehetett az? 



Az anyatermészet öléből kikelve, négy hatalmas ura akadt, ki 

 alkut nem ismert, kinek föltétlenül engedelmeskednie kellett. Szeren- 

 csére e négy hatalom nem csak parancsolt, nem csak zsarnokosko- 

 dott, hanem oktatott is. 



Ez a négy hatalom az éhség, a szomjúság, az álom és a szerelem ; — 

 hatalom az ma is s az marad, a míg e földön ember él. 



Ezek tanították az embert érzékein át az életre ; ezekből kelt ki 

 az, a mit szellemnek nevezünk s a mi az embert az állattól meg- 

 különbözteti. 



E nagy hatalmak nyomása alatt a szem nemcsak nézett, hanem 

 látott is ; ezekhez szegődött a szaglás, az érzés és az ízlelés, a melye- 

 ket az ember, szervezetének sajátosságánál fogva, másképen alkal- 

 mazott, mint alkalmazza, szintén szervezeténél fogva, az állat az övéit. 



A röghöz kötve, az ember még fegyvertelen is volt; a négy hata- 

 lom reávezette a fegyver kiokoskodására, az óvatosságra, a viszonyok 

 fölismerésére, fölhasználására. 



Hogy álmát biztosítsa, fészket rakott az őserdő hatalmas fáira ; 

 betelepedett a barlangokba, czölöpre építkezett a vizek színe fölött. 



Az éhség vezette a síkon, a hegyen, a völgyben és az erdőn ; a 

 szomjúság odavezette a vizekhez. 



Látta, mint csapott le a sólyom áldozatára, mint ragadta el az 

 erdő dúvadja prédáját; látta, mint táplálkozik más madár az erdő 

 bogyójával, sok állat a rétség füvével, s — talán ezekhez folyamodott 

 legelőbb is ; hiszen röpülni nem tudott, a dúvadat nem követhette 

 eljárásában, mert teste fegyvertelen volt. 



De tökéletesebb szervezeténél fogva máskép hatott reá az oktatók 



