52 A HALÁSZAT ŐSKORA. 



E könyv történeti tekintetben tehát a következő felosztást fog- 

 lalja magában : 



i. Őstörténet általános tekintetben. 



2. Ókor, kiváló tekintettel a halászat módjaira. 



3. A magyar halászat múltja. 



a) Osi módja, viszonyítva a jelenhez; 



b) Okiratos része; 



c) A szerszámok ősi elemei. 



E felosztás megokolása az, hogy a magyarság élő halászata sokat 

 foglal magában, a mi vissza vág nem csak az ókorra, hanem az álta- 

 lános őskorra is s csak úgy tárgyalható kellő módon, ha az általános 

 rész nélkülözhetetlen elemeit előrebocsátjuk. 



AZ ŐSKOR JELLEMZÉSE. 



A halászat őstörténetével sokszorosan úgy vagyunk, mint a föld- 

 kéreg képződéseinek tárgyalásával. 



Reá mondhatjuk, hogy a földkéregnek ez vagy az a rétegzete 

 régibb egy másiknál, kimondjuk ezt a mutatkozó viszonyok alapján, 

 úgy a mint az egyik réteg áttörte a másikat, vagy a mint az egyikben 

 élő szervezetek nyomaira találunk, a másikban nem ; de arról az idő- 

 ről, a melyben mindezek képződtek, fogalmunk nincsen. Korszakról 

 szólunk, a melyet idő szerint kifejezni, megkötni nem birunk. 



S ha az előttünk folyó, mérhető jelenségekből megkísértjük az 

 őskorszakoknak idő szerint való becsülését, oly óriási számadatokat 

 kapunk, hogy elménk visszahökken. 



Egy szemünk láttára leszakadó vízzuhatag folyton mossa a szikla 

 párkányát s pontos méréssel meg is mondhatjuk, hogy mennyit mos 

 le egy évtized alatt ; de ha a kapott számból arra a szorosra vagy 

 völgyre következtetünk, a mely láthatólag annak a mosásnak köszöni 

 eredetét: az évek százezrei kelnek ki számadatunkból. 



Ezen a téren minden csak viszonylagos értékkel bir, mihelyt az 

 idő kérdését vetjük föl. 



S az őshalászattal is így állunk, már azért is, mert megítélésénél 

 sokszorosan számot kell vetnünk a földkéreg alakulataival is. 



Az e téren való puhatolásnak két szilárd pontja van : az első az, 



