jó AZ OSHALASZ NYOMAI. 



Ez és több hasonló lelet a maga idejében roppant föltűnést kel- 

 tett a tudományos világban, mert kitűnt volna, hogy a régibb korszak 

 embere már a művészetig emelkedett, holott a reá következő, tehát 

 hozzánk közelebb eső alluviális korszak szerszámain hasztalan keressük 

 bármily művészetnek még legcsekélyebb nyomát is. 



E képek hitele hamar és rendkívül megingott, a midőn Linden- 

 schmidt apróra bebizonyította, hogy egy svájczi barlangból kikerült 

 lelet csontjain az odakarczolt róka és medve alakja egyszerűen egy 

 német gyermekkönyvből származik, a melyet az illető hamisító min- 

 tául használt; sőt ez odáig fejlődött, hogy a furfangos csaló föl is 

 fedeztetett. Itt a legerősebb skepszis indokolva van.* 



A diluviális korszakból ki van mutatva a halpeczek, a halászhorog 

 tulajdonképeni őse. E végtelenül egyszerű halászszerszám azon- 

 ban nem kizárólagosan az őskoré, mert való, 

 hogy Németország, jelesen az északi rész szá- 

 mos helyén, a gyermekvilág ma is «peczkeh» 

 a halat ; ez az analógia biztosítja helyes magya- 

 rázatát. 



A halpeczek használata nagyon egyszerű ; 

 olyan mint a szerszám maga. A halász az alkal- 

 matos csalit, például a gilisztát reáruházza a 

 peczekre s az egészet úgy köti zsinórra, hogy 

 a kötés a peczek derekára esik. A hal hosszá- 

 ban falja be, s természetes, hogy a legkisebb 

 megrántás már keresztbe fekteti a peczket s a hal rajtavesztett. 



Alapjában véve ennyi az, a mit a diluviális korszak halászszerszá- 

 mokban reánk hagyott, a mit az őskori kutatások ingadozó alapján is 

 meglehetős biztossággal mint e korszakból valót fogadhatunk el. 

 A mi ezen túljár, az, bár természetszerű, de mégis csak föltevés. 

 Föltehetjük, hogy rekesztő halászat létezett ; hogy a diluviális 

 korszak embere készített vejszéket, sövényzeteket ; hogy elterelte a 

 vizet az anyamedertől, halásznyelven szólva, dugákat csinált; sőt 

 föltehetjük azt is, hogy ismerte a hálót, mert való, hogy akadnak a 

 leletek közt nagy tűk, a melyek hálókötésre is szolgálhattak, noha 



(t. ábra. Ösi halpeczek, csontból 



7. ábra. Mai halpeczek kemény 



fából. 



A rajzhoz valóban értő ember ezeket sohasem fogadhatja el «őskoriaknak». 



