40 



AZ OSHALASZ NYOMAI. 



vium föllépése egy tekintetben sem jelentette azt, hogy a föld kérgén 

 állandóság köszöntött be. 



Hogy az alluviális réteg mit állhatott ki földtani forradalmak ostro- 

 mától, ennek világos bizonyítéka az a legmesszebbre érő hagyomány, 

 mely az u. n. kymbriai özön nevét viseli s a mely alatt a tudomány 

 a földkéregnek azt az utolsó forradalmát gyanítja, mely Angliát 



elszakította Európa száraz földjétől s 

 elválasztotta a mai Francziaországtól. 

 Ennek a kymbriai özönnek emléke, 

 mint homályos monda, 

 még ma is él, s annak a 

 határnak vehető, a me- 

 lyen innen a hagyomá- 

 nyok szürkülete beve- 

 zeti a történelmi kor- 

 szakokat. 



Ezek a homályos 

 hagyományon nyugvó 

 történelmi korszakok, 

 természetesen, értékre 

 és mindenre nézve 

 szakadozottak ; de annyi bizonyos, hogy az utolsó nagy özönlésen 

 innen mind határozottabb alakot öltenek, jelesen fejlődés tekinte- 

 tében. 



A mi a kymbriai özönt megelőzte s részben vele együtt történt, 

 az rendkívüli helyzetbe juttatta az ősembert. Európa északi része tete- 

 mesen sülyedett, óriási feliszapolások képződtek. A vízmedrek, part- 

 részek folytonos átalakulásban voltak s az ősember, kivált az ős- 

 halász, kemény tusát vívott fenmaradásáért ; s hogy az, a ki átélte a 

 nehéz tusát, ezt csak folytonos helyváltoztatás útján érhette el, az 

 elképzelhető. 



Természetes, hogy ilyen körülmények között tartós megtelepedés 



nem történhetett, tehát a maradandóbb nyom főfeltétele hiányzott s 



innen van, hogy az ősrégészet itt csak tapogatódzva halad, csupa 



föltevésekből indul ki, hogy új, bizonytalan foltevésekre találjon. 



Az aránylag szilárd alapot a czölöpépítmények nyújtják, melyek 



II. ábra. Csonthorog, sima. 12. ábra. Csonthorog, a szaka első 



kezdetével. Mindkettő Svajcz legősibb czölöpépítményeiből való. 



13. ábra. Fejlett csonthorog. 



