44 



AZ OSHALASZ NYOMAI. 



kő- és bronszkorszak között még egy rézkorszak is volt. Főérve az, 

 hogy a termés réz mindjárt földolgozható állapotban kínálkozott, tehát 

 közelebb esett az ősemberhez, mint a bronsz, a mely két éreznek — 

 átlagosan 90 rész vörösréz és 10 rész ón — az ötvénye s ennélfogva 

 már iparszerű tapasztalatokhoz van kötve, melyekhez hosszú idő kell. 

 Ennek a föltevésnek jogosultságát bajos elvitatni, úgy a dolog 

 természeténél fogva, mint annál fogva is, mert a tiszta vörösrézből 

 való szerszámok nem ritkák, sokfélék és önálló jelleműek; akad közöt- 

 tük horog is, mely a magyar halászszerszámok között foglal majd helyet. 



15. és 16. ábra. Ösi fentők a Robenhausen melletti czölöpépitményekből. 



Különösen a horog az, mely a bronszkorban nevezetes fejlett- 

 ségre jut. 



Megvan a bronsz halpeczek, mellette a kétágú horog, mely a 

 bronsz peczek haladottabb alakjának vehető. (17. ábra). 



Ennek kezdetlegesebb alakjánál (17. ábra) a fogóvégek még csak 

 könnyedén görbültek, mintha a peczek megkötése hozta volna létre 

 a haladást, t. i. a fülszerű hajlást. 



Ennek fejlettebb alakja a 18. ábrán látszik, a melyen az ágak már 

 derekasan horgos hajlásúak. 



Ezt követi az egyágú, sírna, füles horog (19. ábra), mely sok- 

 szorosan úgy is keletkezhetett, hogy a kettős horognak egyik ága 



