A KÖNYV TÖRTENETE. 



számolnia kell, ha voltaképeni hivatásának meg akar felelni, mely az 

 élő hatásban gyökerezik. 



Halászati újabb irodalmunknak az élettel való összehasonlításából, 

 egybevetéséből tanuljuk meg azt a nagy igazságot, hogy minden egyes 

 szó, a melyet szükség nélkül alkotunk, tágít az amúgy is széles árkon, 

 mely a tudomány és élet között tátong, tehát csökkenti a tudomány 

 élő hatását; mert a fölösleges az, a mit az élet vagy visszautasít, vagy 

 csak — hogy úgy mondjam — zárt körben fogad el. 



És mivel újabb halászati irodalmunk nem számolt az élettel s 

 fölösleges alkotásokhoz folyamodott ezért tévesztette el élő hatását. 



Régibb íróink, kik a halászatot érintik, érezték az élet követelé- 

 sét. Baróti Szabó Dávid « Paraszti Majorsága» tanúbizonyság arra, 

 hogy az író fölkereste a halászembereket, tőlük szerezte szükséges 

 mesterszavait s így érte el a közérthetőséget; Földi János művén 

 is megérzik ez a törekvés ; sőt a szépirodalomnak is van ilyen 

 embere, Kuthy Lajos, ki « Hazai rejtelmek » czímű « regényében » , a 

 « Pusztai halászat » fejezetében oly leírásokat nyújt, a melyeken legott 

 megérzik, hogy az életből vannak merítve. 



Ujabb halászati irodalmunk merőben szakított ezekkel — nem 

 csak az élettel, hanem avval is, a mit régibb irodalmunk nyújtott; az 

 egyetlen kapocs, a mely az élethez és a régibb irodalomhoz fűzi, 

 némely népies halnévnek alkalmazásából áll ; de az alkalmazás 

 ingadozó, sokszor önkényes ; nem törekszik arra — a mire pedig a 

 tudomány mívelése kötelezi, — hogy tudniillik a fogalmakat tisztázza. 



Az a túlság, a melybe Bugát iskolája belészakadt, arra vitte az 

 írókat, hogy mindenütt «tabula rasa»-t képzeljenek, melynek betöl- 

 tése egyedül rajok vár ; s ezt az örvényt nem kerülte ki az újabb halá- 

 szati irodalom sem. Nem törődve az élő nyelvvel, sem avval, hogy 

 minden szavával egy ősfoglalkozásba ütődött, fölösleges alkotásokhoz 

 fogott s evvel lemondott arról, hogy megállapíthassa a nyelv szelle- 

 mében való alkotás törvényeit, azt, a miben a nyelv igazi hatalma rej- 

 lik, a mi nélkül élő, fejlesztő hatás még csak nem is képzelhető. 



Csak két példát hozok föl. 



A magyar vizekben a legismertebb halak közé tartozik a Pelecus 

 cultratus L., a melyre az újabb halászati irodalom a «szobbár» nevet 

 készítette. 



