54 



AZ ÓKOR HALÁSZATA. 



körös-tarcsai mai, s a Szihalom, Tú'zköves és egyéb őskori telepek 

 ősi köveinek. 



Megtudjuk e képből, hogy az ó-egyiptomi hálónak nem volt 

 apacscsa; mindkét vége korczba volt szedve s gyanítható, hogy 

 csendes vízben, víz mentében folyt a kerítés. 



Mielőtt a halászbokorra térnénk, ismerkedjünk meg a bekerített 

 halakkal, melyek Heckel szerint a következők: 

 i. Mormyrus oxynhyncluis, Geoffr. 

 2. — cyprinoides, Linné. 



3- - ? 



4. Chromis nilotica, Cuv. 



5. Lates niloticus, Cuv. 



6. Distichodus niloticus, Mull. 



7. Citharinas Geoffroyi, Cuv. 



8. Synodontis Arabi, Cuv. 



9. — serraius, Rüpp. 



10. Clarias Hasselquistii, Cuv. 



11. Teimodon Fahacca, Cuv. 



Az az összevissza úszkálás értésünkre adja, hogy ez az érdekes 

 társaság már érzi a veszedelmet. 



És most forduljunk a nemes ó-egyiptomi « halász-bokorhoz », 

 vagy — balatoniasan — felekezethez. 



Az ó-egyiptomi halászbokor eszerint nyolczas volt, s a magyar 

 halászbokrokból merített ismereteinket helyreszólítva, az ó-egyiptomit 

 eképen határozhatjuk meg: 



1. Halászmester vagy nagygazda, 



2. Paráslegény. 



3. Fattyúlaptáros. 



4. Laptáros. 



5 — 8. Első és középső halászlegények. 



A mint ebben a bokorban a nagygazda, botjára támaszkodva, a 

 letartást végzi, azonképen végzi ezt, a tanyaszákra támaszkodva, a 

 komáromi halászmester ma is ; s a mint a négyezer éves képen szem- 

 léljük a húzóköteleknek való hekidűlést és serénykedést, azonképen 

 szemlélhetjük azt ma is, a mi bokrainknál. 



De az ó-egyiptomi halászképek evvel még nincsenek kimerítve; 



