A VAS KORA. 59 



Tóbiás vakságát a menyhal mája gyógyítja meg ; Jónást elnyeli a 

 czet, helyesebben a czápa; Krisztus a hegyen néhány hallal ezrek 

 tömegét vendégli meg; föléleszti a halászok bizodalmát s ennek 

 következése a jó tanyahúzás. 



A hit sziklaköve, Péter apostol, kiben a római pápaság alapító- 

 ját tiszteli, a pápák pecsétjén, hajón állva s horgát a vizbe dobva 

 van kivésve. E pecsét a nagyhírű halászgyűrűt alkotja. 



Friedl Ernő, ki ezekre reáutal, ihlettel jegyezi meg, hogy a halá- 

 szok közül teltek ki az emberszeretet tanának hirdetői s ez a fontos 

 küldetés mindenha tiszteletére fog válni a halászat múltjának. 



S valóban a hidegen latolgató ész is csak bizonyos tartózkodás- 

 sal közeledik e legendák felé, keresve bennök a valót és keresve 

 bennök a képletest — s szinte tartózkodva koczkáztatja az ítéletet, 

 hogy az apostolok hálójának nem volt sem apacscsa, sem föle, -sem 

 ina, mert az az igazság hálója volt, melyet az apostolok a vakság 

 tengerébe eresztettek, hogy a benne fetrengő tömegből annyit vesse- 

 nek az igazság szilárd partjára, a mennyit csak lehet. 



Emberhalászat volt az ő mesterségök : kihalászták a tévedőt a 

 tévedés zavaros vizéből. 



E nyomot el kell hagynunk, mert oly ismeretkörökbe vezet, a 

 melyek elütnek e könyv feladatától ; — vezet a miszticzizmusba, 

 szimbolikába, a melyben a halnak is mindenkor nagy része volt. 



A VAS KORA. 



Ezt a kort is — kezdete tekintetében — az jellemzi, a mi a többit: 

 kezdete homályos, a bronszszal elvegyülő ; de elvont tekintetben, 

 csupán az anyagra alapítva, határozott jellemű korszak. 



A vaskorszak kezdetéből származó halászszerszámok esetlenek, 

 durvák s nagy utat futottak meg, míg tökéletességre vergődtek, mely- 

 ről csak ma szólhatunk, a midőn az aczél üli diadalát. 



Jellemző, hogy az őskorszakban semmi nyoma annak, hogy az 

 ember kimélte, gondozta volna a halat ; a vaskorszakra maradt ennek 

 kezdete is. Az uralkodó fölfogás szerint,* az északi Németországban 



* Lásd Friedel Ernő i. h. 



