ÓO A VAS KORA. 



megtelepedett Szorb, Wilcz és Obotrit szláv törzsek, melyek már 

 tiszta vaskorszakbeliek, lettek volna azok, a kik terjedelmes czölöp- 

 építményeikben a halat gondozták. 



A magyar halászatnak történelmi része szintén a tiszta vaskor- 

 szakba tartozik ; de szerszámának alakja és szerkezete számos elemet 

 foglal magában, mely a vasnál régibb korszakokra vág vissza, a mint 

 ezt e szerszám története ki fogja mutatni. 



Különben a vaskorról írni annyit tesz, mint az igazi művelődés 

 egész menetét letárgyalni, mert nem képzelhető a társadalmi életnek 

 az a viszonya, a melybe ez a hasznos érez, bőségénél és természetes 

 tulajdonságainál fogva belé nem játszott volna. 



A halász és a vas ma ilyen viszonyban áll : 



Egy finom hegyecskén szabadon forog egy aczéltű, a melyen a 

 mágnesség titokzatos áramlata vonul végig. 



E kis tűnek egyik vége folytonosan észak felé mutat — biztosan, 

 csalhatatlanul — ez a mágnestű, a tenger halászának hű kalauza, mely 

 hűségesebb még a csillagnál is; igen, mert a csillagot elbontja a ha- 

 ragvó ég felhője, a tenger sűrű köde — azt a kis tűt sohasem ! Ez 

 a csalhatatlan kalauz kivezeti a halászt a tenger síkjára s haza hozza 

 viskója tájékára. Ez vaskorszak. 



Feltámad a tenger vihara, zúg, üvölt, hullámcsapása mintha min- 

 dent össze akarna zúzni ; neki vág egész dühével a halász hajójának, 

 csapdossa oldalát, melynek bálványfái nyögnek, recsegnek ; az őrfa 

 hajlik s a mint vékony testével a vihar rohamát hasgatja, iszonytató 

 süvöltés hallszik ; de a vihar hasztalanul dühöng, mert a bálványt bál- 

 ványhoz erős vas-iszkába köti, az őrfa végét vasabroncs tartja, csúcsát 

 vasláncz fogja ; az irány megtartása is biztosítva van, mert a kormányzó 

 timon vassarkai vaslábakon nyugosznak s vaspánt köti össze a timon 



egyes részeit csak sziklára ne kerüljön az a hajó, biztosan éri 



meg a tenger elsimulását. Ez is vaskorszak. 



Es Albion fiát — a valódi sportsmant — halászszenvedélye világgá 

 kergeti ; fölkeresi a földgömb minden pontját, hogy szűz vizekben, 

 nemes halra halászhasson. Nem a lakmározás, sem a haszonlesés az, 

 a mely patakról patakra, országról országra viszi, kergeti: ő tudo- 

 mányt csinál a halászatból; kifürkészi a hal életmódját, meglesi nap- 

 ról napra mit eszik, elfogja a patak virágát, az egynapos legyet, mely a 



