64 A MAGYAR HALÁSZAT MÚLTJA. 



mében, mintha csak az országlás és az erőszak eseményei töltötték 

 volna ki. 



Ez a történetírás nem fürkészte s nem írta meg egyszersmind 

 annak a munkának a történetét is, a mely e nemzetet egy ezred év 

 óta a föld, tehát hazája birtokában megtartotta. 



Igaz, hogy a fegyver éle, az erős kar, a szív bátorsága szerezhet 

 földet, védhet tűzhelyet; de a fentartás, a fejlesztés, a maradandó 

 alap megteremtése, az a családi tűzhely szellemének s ebből kifolyólag 

 annak a mindennapi, zajtalan, békés, szerző és fentartó munkának 

 a feladata s egyszersmind a dicsősége, melynek még alig van törté- 

 nelme, noha nagyon is megérdemli. 



Buckle, Anglia mívelődés-történetének írója volt az, a ki leg- 

 határozottabban reá mutatott a történetírás egyoldalúságára s nagy 

 művét arra az elvre alapította, hogy az ember s az általa megalkotott 

 társadalom, fejlődése és mozgalmai, szóval életnyilvánulásai szerint 

 eredménye a természeti viszonyok ellenállhatatlan nyomásának ; meg- 

 marad a kezdetleges állapotban, ha a természeti viszonyok hatalma 

 nem idomítható emberi munkával, vagy ha e viszonyok olyanok, hogy 

 az ember fenmaradását munka nélkül is biztosítják ; ellenben magasra 

 fejlődik ott, a hol az ember a természeti viszonyokat egyedül szelle- 

 mével és munkájával fordíthatja a maga javára. 



De Buckle következetessége a megtámadott egyoldalúság mellé 

 bizonyos fokig saját egyoldalúságát állította oda ; mert sarktételéből 

 az következnék, hogy az ember egyáltalában saját sorsának soha urává 

 nem lehet ; holott sarktételének második része a munka és szellem 

 útján olyannyira urává teszi az embert saját maga sorsának, hogy még 

 a természet erőit is szolgálatába fogadja — sőt szolgálatra kény- 

 szeríti. 



Kétségbe nem vonható, hogy nem minden győzelem vagy 

 csatavesztés, a földi hatalomnak nem minden tette, mulasztása, bűne 

 vagy erénye, ezek nem mind ephemeridák, a melyek után ember és 

 társadalom az előzményektől független, új történelmet kezdhetne ; 

 ezeknek megvan a maguk, sokszor igen mély hatásuk ; a történelem- 

 nek ezekkel foglalkoznia kell. 



Hiba az egyoldalúság; jelesen az, mely nyert csatában, hódítás- 

 ban, a világi fényben s a hozzákötött dologtalanságban látja a dicsőt, 



