ft 2 A MAGYAR HALÁSZAT MÚLTJA. 



CZÉG E. 



A történeti halász mesterszavak között a czége talán a legérde- 

 kesebb, mert helységek nevével kapcsolatos, mélyen bevág a szótár- 

 irodalomba s magyarázókra is talált. 



Régi okiratainkban a halászattal szerves kapcsolatban állva, néha 

 a vejszével is összetévesztve, igen gyakran akadunk reá; természete- 

 sen ingadozó helyesírással. 



íme a példák: aChege 1 248-ban, Zeege 1261-ben, Zege 1303-ban, 

 Zeyge 1383-ban, Seyge 1423-ban, Zeyge 1430-ban, Zegge 1438-ban, 

 Szegje 1568-ban, továbbá Segye 1423-ban és Segis-tó 105 5-ben. 



Az egyik magyarázó a bárkával hozza kapcsolatba,* mi meg nem 

 állhat, mert a bárka az okmányokban megvan különböztetve. Jernei 

 már 1198-ból, Fejér 1 288-ból jegyezi fel mint halélőt, azaz vivá- 

 riumot. 



Egy másik magyarázó a szeglettel — a fok értelmében — veti 

 össze,** a mi szintén meg nem állhat, mert halfogó természetét a vej- 

 szével való felhozása kétségtelenné teszi. 



A szótárak között Molnár Albert közelít a helyes értelmezés- 

 hez; nála «S%égye, decipula, Falle für Vögel und andere Thiere» és 

 «Decipula egérfogó, tőr, kelepbe, » végre a Excipula lesháló, halton. 



Már Páriz-Papai biztosabb ; nála «S%egye excipula, » az « Excipula » 

 pedig « haltartó bárka » ; noha ez «vivarium», mely soha kétséges 

 nem volt. 



Molnár ALBERT-nél még egy nevezetes változatra találunk; ez a 

 « Tendicula, tőr, c^ekle, kelepbe » . 



Egészben kimondhatjuk, hogy e kiváló szótár-íróink, Szegye, 

 Szegye alatt olyat értettek, a miben a hal megfogódzik, vagy fogva 

 tartatik ; a C\ekk is fogószerszámot jelentett. 



Mindezekhez hozzájárulnak még bizonyos vízmellékek helynevei, 

 a melyekre már reá utaltunk, t. i. : C^ege, Nagy-C^ég, Kis-C^ég, C\ó- 

 gény s azonkívül Csege is, a melyek folyók, vagy mesterséges tavak 

 mellett épültek. 



* Rómer Flóris: ((Egy pár szó a M. O. halászatról stb. Győri tört. és rég. füz. 

 1861. I. p. 3 58 — so. 



** Szinnyey József, Vasárnapi Újság 186?, 14, 1$. sz. 



