84 A MAGYAR HALÁSZAT MÚLTJA. 



«Szerzelékben» — 382 old. — a hol magyar levelekből idéz. így 

 1 5 59-ből : «ha csak egyetlenegy halam volna te kegyelmednek kiltem 

 volna, de bizon nem birok vele, mert a c\eghe elbomlott, haj nem most 

 újat csináltatom . . . . » Továbbá 1558-ból: «Volt nagyságtoknak 

 Serédi urammal valami Duna-szakadék vize, kin Báthori uram 

 Serédi urammal jegyei csináltatott, kihez én is kész voltam volna 

 minden költségemmel, de az úr nem engedte és ott az jegyen foj- 

 tanak tizenkét vi^áU. Ezek a kitűnő jegyzetek teljesen bebizonyítják 

 hogy a elégek szilárd alkotású halfogók, hozzá vizafogók is voltak. 

 Talán elég érdekes dolog, hogy Szí lady és én, más-más pontról 

 indulva, mégis találkozunk. 



A FÜLES VARSA. 



Már egy 1094-ben kelt oklevélben, mely Tihany halászatára 

 vonatkozik, akadunk egy helyre, mely a latin ansá-t — fül, például 

 fazék füle — a Worsa-val hozza kapcsolatba: «in ansis T - capti ; 

 Worsa plena piscibus» ; továbbá Dávid herczegnek 1095-ben kelt 

 okmánya, 2 ^ mely már csak ansákról szól: «quod caperetur in ansis. . . 

 et in elevatione ansarumn. 



A varsával, kivált a vesszőből kötöttel űzött halászat a legrégib- 

 bek közé tartozik s Tihanyra nézve arra a mocsárra érthető csupán, 

 a mely a félsziget tekintői által alkotott medenczében terjed. 



Ezek a vesszővarsák legnagyobb részben még ma is vesszőből 

 fonott füllel vannak ellátva, a melynél fogva a halász beteszi, vagy — 

 halásznyelven — berakja és kiveszi ; ezek tehát a füles varsák s épen 

 a fül által különböznek a többi, pld. a szárnyas- és a dobvarsától. 

 A füles varsának vagyis «ansa»-nak ma élő füles utódja leginkább az 

 Ecsedi láp csikvarsája és Kis-Majtény nagy varsája. 



SZÓEGYEZTETÉS. 



Már a régi okiratokból vett idézetek bizonyos ingadozást tün- 

 tetnek föl némely népies mesterszavak alkalmazásában, sőt a latia 

 terminológiában is. 



J] Cod. Dipl. I, 487. 

 2] Rómer Flóris i. h. 



