A MAGYAR KONYHA ES A TUDOMÁNY. I 3 I 



Vendégség vacsorán, böjt napon. 



Első fogás : i. Egy kaperli leves fekete tengeri szőlővel és parit levessel. — 

 2. Mindenféle salátát ezüst tálban kemény tyukhasznot rea. — }. Uj tyukhasz- 

 not főve. 



Második fogás: i. Egy csukát szürke lével. — 2. Egy posárt sülve melegen. — 

 }. Pisztrángot éles lével sárgán magyar módon czitrommal. — 4. Káposztát min- 

 denféle halakkal megrakva. 



Harmadik fogás : 1 . Csukát és posárt kéken sóban főzzék meg s ezüst tál- 

 ban adgyák fel. — 2. Egy sült posárt melegen. — 3. Csuka pástétumot hidegen. — 



4. Kását ezüst edényben. 



Negyedik fogás : 1. Sóban főtt kövi halat. — 2. Csukát fekete lében sós czit- 

 rommal. — 3. Egy mondola sajtot. — 4. Fehér hideg étket posárbúl savanyun. — 



5. Egy kecsegéből cásánátot petreselyemmel. — 6. Egy magyar bélest. — 

 7. Salmling nevű halat sóban. — 8. Articsókát borsó lével főve. 



Ehhez járul gyümölcs, mint Készei uram mondja: «Az utolsó 

 fogásban gyümölcsöt, a mint az alkalmatosság hozza, mind télben 

 nyárban mindenféle confectumot, marczephantot, bisalma lictariumot 

 és nádmézben csinált mindenféle gyümölcsöt.)) 



Ezt a közlést báró Radvánszky BÉLÁ-nak, a régi magyar világ 

 kitűnő búvárának köszönöm. 



Búcsúzzunk el immáron Készei uram adományától s nézzük meg 

 a XVII-dik század egy szakácskönyvének kéziratát, melynek csonka 

 példányát CsEREY-né adományából a Székely Múzeum őrzi. 



Már ez igen gyarló mű s bizonyos sajátságaiból arra következtet- 

 hetünk, hogy a Királyhágón innenről való ; e sajátságok között első 

 helyen áll az, hogy következetesen ponty-oi ír és az, hogy az ételek 

 sorában a halnak zsidómódon való készítését is adja. 



Itt csak a ponty érdekel, melynek elkészítéséről a következő czí- 

 mek szólnak : 



Nyers Ponty, Pontyot fekete leuel, Pontyot töltve sütnyi, Szárasz Ponty, 

 Ponty Ikrát fősznyi, Ponty tiszta borssal, Leues kenyerei, Ponty más módon. 



Ezután következik az immáron nyomtatott szakácskönyvek soro- 

 zata, mely a xvn. század utolsó évtizedében Kolozsvárról, Tótfalusy 

 Miklós uram nyomdájából eredve, több kiadásra terjed. 



Az 1 698-dik immáron megbővített kiadás, melynek egy — talán 



9* 



