I32 A MAGYAR HALÁSZAT MÚLTJA. 



egyetlen — példánya a Kun-Szent-Miklóson virágzó református 

 gymnasium könyvtárát gazdagítja és teljes voltával ékesíti is, a követ- 

 kező czímet viseli : 



S^akáts mesterségnek könyv etskéje. 



Mellyben külömbkülömbféle válogatott, tzifra, jó, egésséges, hasz- 

 nos, tiszta és szapora Étkeknek Megkészítése, Sütése és Főzése mint- 

 egy Eléskamarában, rövideden leirattatik, és kinek kinek hasznára 

 lábrazoltatik. Melly most megbővittetvén : I Több szükséges és hasz- 

 nos Étkek nemeinek készítésével ; II Az Gazdasszonyoknak nagy 

 könnyebbségekre e kis formában kibotsattatott. Kolosvaratt M. 

 Tóthfalusi Miklós által 1698. 



Ez már igen alatta áll annak a gondos megkülönböztetésnek, a 

 mely a Galgóczi uram és a Fáy-féle kéziratokat kitünteti, mert sok étek 

 halból való ugyan ; de a faj már nincsen megnevezve s csak 8 név 

 az, mely előfordul, u. m. 1. Csík, 2. Csuka, 3. Harcsa, 4. Kövihal, 

 ^.Menyhal, 6. Pisztráng, 7. Posár, 8. Vqa. 



A hal ételekben a «lév» uralkodik s akadunk a következőkre: írós 

 lév, Zolnai lév, Koldus lév, Ég lév, Törött lév, Tsuka lév, Kozák lév, 

 Zöld lév, Borított lév, Bot lév, Éles lév, Fekete lév, Gutta lév, Len- 

 gyel lév, Luther lév, Mondola lév, Olajos lév, Pástétom lév, Sárga 

 lév, Savanyú lév, Szürke lév, Viza lév és Zuppon lév. 



Ez a « Zuppon » nyilván a német «Suppe» s a mi a Luther-levet 

 illeti, ennek kissé tréfás czélzása van, a mennyiben t. i. a hal böjti 

 eledel, de a Luther lév szalonnával készül. 



Ez a szegénység természetesen a kis könyvalakba való összevonás- 

 nak a következménye. 



Két kitétel az, mely némi magyarázatra szorul, u. m. az «Ég vagy 

 Egh-lévi) és a «Sákvászon». Az előbbi alatt, mint látni fogjuk, mindig 

 oly levet érte.ttek, mely meghűlvén, megkocsonyásodott, tehát a mai 

 «aszpik» ; az utóbbi a halfőzésnek azt a módját jelentette, mely a halat 

 a szét- vagy elfövéstől óvta meg ; ezt ugy érték el, hogy a halat 

 káposztába temették s úgy főzték. A mai konyhaművészet hálóba 

 vagy tüllbe göngyöli azt a halat, a melynek szétfövésétől tart. 



A magyar nyelven irott mai szakácskönyv csak tizennégy halfajt 

 különböztet meg, ebből ötven és egynehány étket készít s a «Sem- 



