IV. ŐSRÉGÉSZETI ÉS NÉPRAJZI VONATKOZÁSÚ 

 MAGYAR HALÁSZSZERSZÁMOK. 



A fejtegetés során haladva, következik az az anyag, mely hivatva 

 van az élő magyar népies halászatnak az ősrégészeti leletekkel való 

 rokonságát kimutatni. 



r. A HÁLÓ- ÉS FENÉKHOROGSÚLYOK. 



A súlyozó köveknek a halászat gyakorlatában való szerepéről 

 tüzetesen egyelőre nem szólunk, mert ennek ott a helye, a hol az élő 

 halászati módok részletes bemutatás tárgyai lesznek. 



A mi azokat a mesterszavakat illeti, a melyeknek alkalmazása már 

 itt következik s nem mellőzhető, ezekre nézve a Mesterszótár meg- 

 adja a felvilágosítást; teljesen majd kidomborodnak azok a könyv 

 későbbi szakaszaiban. 



A hálósúlyokról, úgy azokról is, a melyek a fenékhorgon alkal- 

 maztatnak, általános tekintetben a következőket kell előrebocsátani. 



A hálókra alkalmazott súlyoknak háromféle a rendeltetésük : 



i. Hogy a háló a vízben bizonyos, legtöbbször függőleges, fal- 

 szerű állásba jusson s így a halnak útját állja ; e végett a köveknek 

 mindig megfelel egy úszó fa, az u. n. pára, palla stb., mely a háló 

 fölét a vízszínén tartja, míg a súly a háló alját lesülyeszti ; ezek 

 súlyok a hálókövek. 



2. Hogy a háló húzásközben bizonyos irányban vezethető legyen ; 

 ezek a súlyok a csaitkövek. 



3. Hogy a hálónak az a része, a melyben a hal megfogódzik. 



Hermán O. A magvar halászat. II 



