HÁLÓ- ÉS FENÉKHOROGSÚLYOK. l6} 



■cseppformára koptatja ; holott a takácskő leginkább a lyukán kopik 

 és töréseket, csorbításokat mutat. 



Ezek után rátérhetünk a kövek tárgyalására, még pedig tisztán 

 azon az alapon, a melyet egyfelől a magyar Nemzeti Múzeum kitűnő 

 •ősrégészeti gyűjteménye, néhány más járulékkal, és evvel szemben az 

 az anyag nyújt, a mely a mai magyar halászság szerszámján található. 



A mennyiben itt-ott más anyagnak a belevonása elkerülhetetlen, 

 a.z a maga helyén meg lesz mondva. 



A 44. ábrán bemutatott sorozatban az 1. ábra kúpalakú, kerek, 

 a 2. ábra kúpalakú szögletes hálókövet mutat, még pedig új, hasz- 

 nálatlan korában, holott a 3. és 4. ábra a használat folytán csöpp- 

 formára elkopott hálókő. Legott feltűnik, hogy a lyukak, a melyeknél 

 fogva a kötés történik, kikopást nem mutatnak, a mi onnan van, hogy 

 a vízben a kopás más törvény szerint történik ; mert a kő súlya, s így 

 hatása a madzagra, lényegesen meg van változtatva. 



A 7. ábra szintén kopott hálókövet mutat, a mely az ó-egyiptomi 

 halászbokor — lásd 25. ábra — ■ hálóján látható után van kirajzolva s 

 egyáltalában a 4. számú ősrégészetinek — Szíhalom — megfelel. 



A 6. ábra torok- vagy monykő ; ez arra való volt, hogy a háló 

 kátáját — zsákját — nyitva tartsa; holott az 5. ábra oly követ mu- 

 tat, a mely lapos-íves formájával megzavarhatna, ha — mint ki fog 

 tűnni — az élő halászat galacsér köve nem nyújtana kellő felvilá- 

 gosítást. 



Folytassuk egyelőre az ősrégészeti sorozatot. A 45. ábrán az 

 1. számú rajz egy kiváló alakú, használatlan hálókő, alkalmasint ka- 

 vicsos medrekre való, erre mutat kiszélesítése ott, a hol a kő a kopás- 

 nak leginkább ki van téve. A 2. számú kő már u. n. galacsér, a 

 melylyel az élők között majd megismerkedünk; a 3. számú golyó- 

 alakú káta- vagy seggi-kő, míg a 4. számú a turbuk-kövek közé 

 tartozik. Mindezek az alakok — a mint későbben látni fogjuk — 

 a folyó vagy egyáltalában halasvíz fenekének természetéhez van- 

 nak alkalmazva s részben igazi súlyozók, részben feszítők vagyis káta- 

 kövek. 



Az 5. és 6. számú kövek azok közé tartoznak, a melyek az ős- 

 régészeknél az «orsókő» elnevezés alatt járatosak, némelyek szerint 

 azonban a nyilak súlyozására is szolgálhattak. Annyi bizonyos, hogy az 



