I 66 ŐSRÉGÉSZETI HALÁSZSZERSZÁMOK. 



felel a 45. ábra 2. számú ősréginek; a 6. számú Algyőről való kátakő 

 megfelel a 45. ábra 3. számú ősréginek. Úgy találjuk, hogy a 4. számú 

 ólomkarika, alapjában véve «orsókő» alakú, ormós mint a 4^. ábra 

 5. számú ősrégi c~élakő; hogy a 44. ábra 8. számú turbukvas megfelel 

 a 45. ábra 4. számú ősrégi lurbukkőnek; szóval, hogy a jellem nagyban 

 és egészben ugyanaz a régieknél és a maiaknál. A tihanyi 8. számú 

 tú^sér, mely a hálószárny felehosszának a jele, igaz, hogy elüt az ősrégi 

 tú-sérkövektől (4$. ábra 7. 8.), de ez nem lényeges, mert mind a két 

 forma kirívó a többi kövek közül : s ez a döntő. A tihanyi téglából 

 van kitördelve, az ősrégiek eredeti készítmények ; a mai haladást 

 mutat, mert kevésbbé akadós, a mi a halászszerszámnál igen fontos. 



A 2. számú bodrogközi galacsér, mely egészben megfelel a 45. 

 ábra 2. számú ősréginek. 



Az y számú Kenesséről való termés hálókő; a 7. számú tihanyi 

 monykö egyszerűen kantáros tégla, holott az ősrégi (44. ábra 6.) 

 eredeti készítmény, melynek mai analógiáját majd alább találjuk meg. 

 A 10. számú a kihúzó kötél bötkét mutatja, mely a kötél felehosz- 

 szát jelezi ; a 1 1 . számú cqéla, mely ugyané kötél negyedhosszát jelezve, 

 rendesen befűzött posztódarab; az ősrégi c^élakő{^. ábra 5.) lyukasz- 

 tásából indulva, mely kisebb hálók véknyabb húzózsinegének felel meg, 

 ez is ily hosszúsági jel lehetett. Végre a 9. számú a magyar-velenczei 

 lógós, voltaképen két pára, mely a háló fölén mutatja a szárny fele- 

 hosszát. 



Rávetve szemünket a következő sorozatra (47. ábra) alig külön- 

 böztethetünk az ősrégi és a mai között ; már pedig e sorozatban csak 

 a 10. számú hálókő ősi s az erdélyi Csáklya helyről való (Herepey- 

 féle gyűjtemény a nagyenyedi kollégiumban). Ez a kő szakasztott 

 mássá az ó-egyptom inak és a többi őskövek közül azokénak, a melyek 

 csepp formára koptak. A 8. patakból való kerekre kopott s kantáros 

 kő a Latorczáról, a 7. szegedi böncsö; az 1. egy kiválóan szép, nagy 

 halás%kö, melyet Pinnyéd halászai akkor kötnek a hálóra, mikor nagy 

 mélységben halásznak s arról van szó, hogy a háló föle is alámerül- 

 jön ; a 2. ismét Körös-Tarcsáról való, alul nyerges, hogy kantároz- 

 ható is legyen; a 3. Balaton-Füredről származó, rendes hálókő. 



Kiváló figyelmet érdemel egyfelől a 4. és 9., másfelől az 5. kő. 

 Az előbbiek Keszthelyről valók. A 4. hálókő, a 9. törökkő vagy 



