HORGOK. 



77 



ről és a magyar halászság kezeiből kerültek: nagy tanulságot vonha- 

 tunk a szemlélődésből. 



A dívó beosztás szempontjából, magyar helyről a legrégibb ho- 

 rog mindenesetre az, a mely a Csáklyáról való s Nagy-Enyeden a 

 ref. kollégium gyűjteményének dísze. 



Ezt a szarvas-agancsból készült nagy harcsahorgot az 56. ábra 

 természetes nagyságban mutatja. Füle letörve bár, de megvolt ; egy 



56. ábra. Kőkori horog és peczek. 



gonosz véletlen folytán azonban elveszett s a kipontozás Herepey 

 tanár adatai szerint történt. Méltó társa ugyanazon helyről való, 

 s szerintem nem egyéb, mint egy nagyobb madár — alkalmasint 

 gém — sipcsontjából való halpeczek. Ha az őstörténet nyomán 

 indulunk, e két darabot a kőkorba kell helyeznünk. 



Úgy, a mint a horgok az 57. ábrán össze vannak állítva, mondhat- 

 juk, hogy az emberi művelődésnek oly képét látjuk, a melyben a legré- 

 gibb korszakok összeölelkeznek. Halászati tekintetben véve, előttünk 

 áll a rózsatüske képében a fa kora. alatta a csonté, melyet a kő- 

 korhoz szoktunk számítani ; ez alatt a bronsz és végre ez alatt a vas. 



Hep.man O. A magyar halászat. I2 



