HORGOK. 



179 



horoggal halászott, határozottan vitatta, hogy « jobban pedzi a halat, 

 mint a bolti szerszám ». 



Alább azt is látni fogjuk, hogy hajlás tekintetében a horgok már 

 régi időtől fogva két irányban fejlődtek, t. i. mély hajlás mellett, 

 ■oldalt kifelé való pedzessél és sekélyebb hajlás mellett előre való 

 pedzessél, vagyis a mai Kirbyés Limerick alakban. 



A 2. számú magyar harcsahorog ma már rendkívül ritka; Szeged 

 táján dívott ; de én már csak bemondás és rajz után ismerem ; ez az 

 alak visszavág a kőkorszakba, a mint ezt az 5. ábra bizonyítja, mely 

 azokból a svájczi czölöpépítményekből való, a melyek a kőkorhoz 

 számíttatnak. 



A 3. és 4. ábra az erdélyi Mezőség csukázó halásznépségénél 

 közhasználatú horog s kezdetlegesség dolgában egy hajszálnyit sem 

 •enged a legrégibb bronszkornak, a mint ezt a 7. ábra mutatja is. 



A 8. ábra a legfejlettebb bronszkor szakás horgát mutatja, mely 

 hajlásában, az előre való pedzés (Limerick) mellett, még más sajátsá- 

 got is mutat, t. i. szárának hajlott voltát, mely a legrégibb vaskorban 

 volt kifejlődve. 



Ezt a sajátságos tulajdonságot igen szépen 

 mutatja az a hatalmas harcsahorog, a melyet 

 Tihany halászai a Balatonból kerítettek elé s a 

 mely jellem szerint ahhoz a gazdag lelethez so- 

 rakozik, a melyet Lipp Vilmos Keszthely táján 

 napfényre derített. 



E leletben igen sok a vasszerszám és a 

 harcsahorog is ahhoz sorakozik. 



Forduljunk innen egy más sorozathoz, mely 

 a mély hajlású, noha még nem oldalt pedző 

 horog fejlődését magyarázza, a hol a bronsz- 

 alakok között kovácsolt vörösréz horogra is 

 akadunk s a kötés módjának változataival is 

 megismerkedünk. 



Ez a sorozat a mély hajlású, még oldalt nem 

 pedző, de határozottan a Kirby-rendszer fejlődését tárja föl előttünk. 



A gyerekhalász elcseni a gombostűt és önkénytelenül is bronsz- 

 kori jellegű horgot készít belőle, úgy eszközölvén a hajlást, hogy a 



58. ábra. Régi harcsahorog. 



