A LADIK. 20 I 



alakja és dísze szerint valódi magyar r\ádvágó, mely Tápén a leg- 

 öregebb halász szerény hajlékának padlásáról, százados lom közül 

 került elő. (84. ábra c.) 



6. A LADIK. 



Az ösrégészetben dívó közfölfogás szerint a legrégibb vízijárómű 

 az egy fatörzsből tűzzel vájt, külseje szerint pedig kobaltéval kiformált 

 ladik, magyarán mondva « lélekvesztő »* volt. E fölfogást támogatják 

 azok a lélekvesztő-roncsok, a melyek a svájczi tavak czölöp-építmé- 

 nyeiből, más helyeken régi, ma már kiszáradt halashelyek tőzegréte- 

 geiből kerültek napvilágra. 



Már az általános őstörténelmi részben futólag érintve volt, hogy 

 a kőkorhoz számított, tengermelléken álló konyhahulladék rétegek- 

 ben oly halaknak maradványai is akadnak, a mely halak csak a sík 

 tengeren kaphatók, tehát parti halászattal ki nem teremthetők ; s 

 így föl kell tenni, hogy az őstelepek lakói már oly járóművekkel bír- 

 hattak, a melyeken a síktengerre kiszállhattak. 



Ezeknek alakjáról, szerkezetéről eddig tudomásunk nincsen s 

 azon az alapon, a melyet azok a bizonyos halak nyújtanak, csak léte- 

 zésük föltevése jogosult. 



Ámde, ha a magyar népies halászat járóműveit sorozatba állít- 

 juk, kezdetlegesség tekintetében nem a lélekvesztő, hanem a nád- 

 tutaj követeli magának az elsőbbséget. És ha a dolog természetét 

 veszszük, nagyon csábít az a föltevés, hogy az első vízijáróművek 

 nem kivájt ladikok, hanem tutajok voltak ; mert hiszen sokkal egy- 

 szerűbb sorozat a fa úszó voltát észrevenni, több fát gúzszsal ösz- 

 szekötni, mint a tűzzel való vájás, vagy akár az odvas fának döntése, 

 mind két véffén való befeneklése. 



A mit pedig a kezdetlegesség dolgában az Ecsedi láp északi 

 részének csíkász embere — Porcsalma körül — még a mai napon is 

 mivel, az valóban teljesen őskori. 



Nem vesződik ő fasudarak összekötésével, nagy törzsek kivájá- 

 sával, az odvasoknak döntésével és befeneklésével, hanem leghűsé- 

 gesebb szerszámával, a kaszúrral, hirtelenjében lekanyarít annyi nádat, 



* Nem régi szó ; halász ember nem él vele s alkalmasint a német «Seelentránker» révén 

 szakadt reánk. 



