A ROKOLYAHALO. 21} 



rokon a japáni Yeri-vel ; nem lehet elvitatni, hogy a bronszkori háló 

 és horogkövek, a maiakkal egybevetve, rendeltetésük szerint meg- 

 lehetős biztossággal meghatározhatók ; hogy a magyar nádvágó mak- 

 kos megerősítése messze bevilágit a multakba stb. És semmi kétség, 

 hogy a halászszerszám igazán népies részének beható tanulmányozása 

 rendkívül becses eredményekhez vezethetne. 



Ám mindezt már érintettük is. 



Általánosságban például mondhatjuk, hogy a Fehértengeren 

 dívó jégalatti halászat hasonlít a miénkhez; ámde a pontos megálla- 

 pítás azt követelné, hogy tudjuk meg a kijegelt csapás alakját, az 

 eresztőlék formáját, az ajtólékét nem különben, a sarok és sorlékek 

 irányát, a rúdhajtó és igazgató szerszámok alakját, a háló fölszerelését 

 pára, kő és egyéb tekintetében. Nem tudjuk. 



így tehát be kell érnünk avval az összehasonlító anyaggal, a me- 

 lyet inkább a véletlen, mint a rendszeres kutatás vetett fölszinre ; első 

 sorban avval, a melyet a már említett berlini nemzetközi halászati 

 kiállítás nyújtott. 



Ott akadunk egy képre, mely a Kaspi tenger sziklás partját ábrá- 

 zolja. A parton két persa halász áll ; az egyik már kidobta vetőhálóját, 

 a másik még csak készül. A sík vízen több ladikot látunk, a melyről 

 a halászság ugyanolyan hálókat veteget a hullámokba. 



Ez a persa háló szakasztott mássá az Erdély-Olt melléki rokolya- 

 hálónak, mely tudtom szerint a Berettyó-melléken is dívik ; a Tiszá- 

 nál és Dunánál ellenben tért enged egy bár szintén kerek vetőháló- 

 nak, a mely azonban berendezés szerint lényegesen más. 



A persa (rokolya) háló (103. ábra), ha tartó kötelénél fogva fölemel- 

 jük, úgy esik össze, mint a bezárt esőernyő; sőt összecsappan, mert a 

 belső inán sorosan álló ólomgolyók (/) gyorsan összesietnek. A belső 

 inán túl kiálló hálórész táskákat alkot, melyek az összecsapott háló 

 belsejébe nyílnak (T) s úgy alkottatnak meg, hogy a háló legszéle az 

 ólmos ín táján erős arasznyi távolságban egymástól álló ú. n. ráklábak- 

 kal, vagy őrökkel, t. i. kétvégre Y-szerűen oszló kurta, erős fonalak- 

 kal van lekötve. Természetes, hogy a háló, ügyes pöndörítéssel úgy 

 dobva a vízre, hogy kerekre nyilva ráterül, a sok ólom súlya alatt 

 gyorsan sülyed és sülyedve összecsappan s hogy a menekülő hal, a 

 melyet a háló beborított, lefelé keresve a kibúvót, menthetetlenül va- 



