2l8 NÉPRAJZI HALÁSZSZERSZÁMOK. 



a mai szerszámszerkezet és szerszámjárás kiismerése mintha hályogot 

 vett volna le szememről, mintha ráírta volna az ősrégészeti tárgyakra 

 egykori rendeltetésöket. 



A midőn e rész anyagával már készen voltam, csak akkor birtam 

 hozzájutni Rau Ch. nagy művéhez, mely a történetelőtti halászatról 

 szól. E könyvnek előszava igen érdekes és jellemző. A szerző nyom- 

 ban megérezte, hogy feladatát csak akkor oldhatja meg — a könyv 

 megbízásra készült — , ha az élő halászatot megismeri s kétfelé is 

 iparkodott támaszkodni : egyfelől a fejlett, másfelől az ú. n. vad né- 

 peknél dívó halászatra, mely az amerikai embernek oly nagyon kínál- 

 kozik. Nálunk a valódi népies halászatnak még élő része az, a mely 

 az őstörténetben, de részben a történeti kor homályában is kalauzul 

 kínálkozott, a melyet egész bizodalommal elfogadtam és követtem is. 



A mi a most befejezett részben az eredmény színét viseli, annak 

 én egyéni véleménynél többet tulajdonítani nem akarhatok, már azért 

 sem, mert jól tudom, hogy inkább az ösztönnek, mint a szorosan vett 

 szakszerűségnek eredménye ; s hogy mégis reá adtam a fejemet, annak 

 egyetlen s mint hiszem nyomós oka az, a mit már a könyv keletkezé- 

 sének történetében előadtam, hogy t. i. a népies halászat rohanva 

 hanyatlik, így tehát annak elemeit a történet érdekében — ha nyer- 

 sen is — biztosítani kell. Egyfelől áll a halászatnak általános hanyat- 

 lása, másfelől a gyári ipar hódító menete ; ott jövedelmesebb foglal- 

 kozásra tér a halász s eldobja ősi szerszámát; emitt eldobja az ősit, 

 mert az ipar az újat és tökéletesebbet mindenütt és olcsón kínálja. 



Ez mind arra való, hogy a múlt és jelen között levő hidat részről- 

 részre lebontsa. 



Ez a könyv e részének megokolása s egyszersmind mentsége is. 



