A MAGYAR HALÁSZAT SZERSZÁMJÁRÁSA. 



Mindaz, a mi e könyv történeti részében, mint a magyar népies 

 halászatra tartozó, el volt mondva, valamint azok a leírások is, a 

 melyek a magyar halászélet némely képét már abban a részben meg- 

 ismertetik velünk, elég világosan tanúsítják, hogy a magyar halászat, 

 mint népfoglalkozás, rendkívül fejlett s ezenfelül,, történeti és nép- 

 rajzi vonatkozásainál fogva, épen olyan tanulságos, mint érdekes is. 



A nyugot-európai népek halászatával — ■ a mennyire annak népies 

 elemei egyáltalában ismeretesek — egybevetve, a magyar halászat 

 mindenesetre különálló, törzsökös, a mi azután a szerszámok szerke- 

 zetében és külső alakjában van kifejezve. 



Hogy ez a magyar törzsökösség a kelet, s illetőleg észak-kelet — 

 halászati tekintetben majdnem teljesen ismeretlen — viszonyaiban 

 miként tükröződik, erre nézve csak annyit tudunk, a mennyit a tör- 

 téneti rész végén kimutattunk ; de már ez a kevés is — tekintve való- 

 ban törzsökös voltát — mindenesetre arra tanít, hogy az összehason- 

 lító elemeket, ha valahol, úgy kelet és észak-kelet felé kell keresnünk. 

 Ez nem e könyv, hanem a jövő feladata s minden esetre a tudomány- 

 érdeke is. 



Rendkívül érdekes jelenség, hogy az élő magyar népies halászat, 

 szerszámának bizonyos részei szerint, határozott rokonságot vall az 

 őstörténeti, kivált bronszkori halászattal; leginkább pedig e kor- 

 szaknak magyar földön talált maradványaival, a melyek sokszorosan 

 szintén különálló törzsököt alkotnak, a mi legott szembeszökik, 

 mihelyt e könyv magyar eredetű anyagát más eredetűvel egybevetjük. 



így például Rau összefoglaló művének* anyaga, mely Európából 

 leginkább a Svajczot, Francziaországot, a skandináv területeket öleli 



* Prehistoric Fishing in Europe and North-America. Washington. 



