22 C 



A HAL A KÖZHALASZ SZEMEBEN. 



A felállított tizenkét csoportot szükségképen megelőzi a halról 

 szóló ismeret, úgy a mint az a magyar halászembernél található. Rend- 

 kívül fontos egy szakasz ez, mert a mig egyfelől bizonysága a halász- 

 ember megfigyelő tehetségének, másfelől világosságot vet arra is, 

 mennyire tudja szerszámát, fogását az ellesett életmódhoz alkalmazni. 



Vessük fel mindenekelőtt azt a kérdést: mit tud a magyarember 

 a hal szervezetéről és egyéb tulajdonságairól ? 



Minthogy az egy Balaton kivételével — a hol a fogas a fő hal — 

 magyar földön általánosan a ponty vezérkedik s e szakasz czéljára 

 nézve különben is alkalmatos, ám kössük hozzá a feleletet. 



109. ábra. A hal részeinek elnevezése. 



Balatonfüred város halászai így különböztetnek: a halnak (109. 

 ábra) van: feje (F), szája (O), háta(D), hasa(V), farka (C), ezen a kor- 

 mánya; ez a hal teste. Van azután: sörénye (5), kormánysörénye (KSj, 

 hónaljszárnya (S"), hasaszárnya (V), viszája (vendégállkapocs) (Vv), 

 kopétyója (K) ; halhéjja [Hh) (mig a testen együtt van) ; pénze (P) 

 (az egyes héj mikor levált) vagy pillangója; köldöke (K), (máshol 

 hugygyó). A szegedi halász megkülönbözteti még a sörényen a 

 bognárt (£); azután: szeme (R), szembogara (x), bajusza (b). 



A komáromi halász ismerete tovább ér; szerinte van a halnak: 

 feje, orra, háta, hasa, szája, oldala, szeme, kopótója, alatta sziványja ; 

 sörénye, benne serte; farka, ennek kormánya; alsó- és középső 

 szárnya ; kormánysörénye, ebben alsóserte ; hugygyója ; belül : pat- 

 tantója, bele, gyomra, ikrája, teje, hája, velője, epéje, mája, szíve, 



Hermán O. A magyar halászat. 



